Quilty!
Tessék?
Te vagy Quilty?
Nem, Spartacus vagyok.
Talán a rabszolgák felszabadítására jöttél?
Te vagy Quilty?
Igen. Én vagyok.
Mondd csak,
miért veszed fel a kesztyűd? Fázik a kezed?
Beszélgetünk kicsit, mielőtt elkezdenénk?
Mielőtt elkezdenénk?
Rendben.
Nem, figyelj csak!
Játsszunk egy helyes kis játékot, római ping-pongot,
mint két civilizált szenátor!
Római ping...
Neked azt kell mondanod, "római pong."
Rendben, te szerválsz. Nem bánom.
Tényleg nem bánom.
Kezdjük!
Biztos nem tudtad, hogy van nálam.
Római ping-pong.
Trükkös szerva, nem, Kapitány?
Trükkös. Az egyik bajnok tanította.
A mottóm: "Légy készenlétben!"
Jack Brewster vagy? lgen?
Tudod, ki vagyok.
Mi ez? Ez 3... 3-0.
Tényleg nyerek.
Nem akarlak bántani, Kapitány, de tényleg abszurdum,
ahogy az emberek csak Úgy beözönlenek ide, kopogás nélkül.
4-1,
szervacsere. Megint én szerválok, ha nem bánod.
Valahogy jobban szeretem ezt az oldalt.
Használják a telefont.
Mi ez? Csak nem...
Tényleg nyerni fogok. Tényleg nyerek.
Remélem, nem leszek az erő áldozata.
Körülbelül 6-1,
mondjuk 6-1, vagy legyen 6-2, adok neked még egy pontot,
6-2, de még mindig én vezetek.
Tényleg nem emlékszel rám?
Megfigyelted már, hogy a nagyok hogyan használják az ütőt?
Némelyikük így tartja, meg minden.
Emlékszel még egy...
Dolores Haze nevű lányra?
Emlékszem, hogy az egyik fickónak hiányzott a keze. ütő volt helyette.
Tényleg furcsa volt.
Lolita!
Igen, igen, jól emlékszem erre e névre.
Talán telefonált néhányszor, de kit érdekel?
Kapitány, te nem tudsz veszíteni.
Soha nem találkoztam még ilyennel, aki ha kikapott, fegyvert rántott volna.
Senki nem mondta még neked,
hogy nem a győzelem a fontos, hanem hogy Úgy játssz, akár egy bajnok?
Figyelj, nem akarok többet játszani! lnni akarok.
Meghalok egy italért.
Meghalok egy pohárkáért.
Mindenképpen meghalsz, Quilty.
A barátaim mindig beledobják a csikkeiket a pohárba.
Olyan koszos dolog!
Quilty, szeretném, ha koncentrálnál.
Meg fogsz halni.
Próbáld megérteni, hogy mi történik veled!
Vagy ausztrál vagy,
vagy egy német menekült.
Ez egy goj ház.
Jobb lenne elfutnod.
Gondolj arra, amit tettél, és arra, ami most történik.
Van egy helyes kis fegyvered.
Egy helyes kis darab.
Egy magadfajta fickó mennyit kér egy ilyen helyes kis fegyverért?
Olvasd!
Mi ez, a farm vételi szerződése?
A halálos ítéleted.
Olvasd!
Uram, nem tudok olvasni.
Soha nem volt még a kezemben tankönyv.
Quilty, olvasd!
"Mert kihasználtál egy vétkest
"Mert kihasználtad a...
"Mert kihasználtad a hátrányomat"
Ez egy piszkos...
baromi jó vers, amit írtál.
"Amikor anyaszült meztelen álltam..."
Szégyellhetnéd magad, Kapitány!
"A szövetségi törvény és a szÚrós csillagok előtt."
A francba! Te öreg gazember!
Ez nagyon aranyos! Aranyos kis vers!
"Mert kihasználtál..."
Kezd kicsit repetitív lenni, nem?
"Mert..." Még egyszer: "Mert becsaptál...
"Mert olyan korban tetted magadévá...
-"amikor a fiatal srácok..." -Elég ebből!
Mondja uram, miért tette magáévá? Ez itt kezd disznóvá válni.
Quilty, halálod előtt akarsz élni az utolsó szó jogával?
Nézze tisztelt...
Te részeg vagy,
én meg beteg.
A nevetséges pisztolybemutató kezd unalmassá válni.
Miért nem oldjuk meg Úgy, mint két civilizált ember,
akik összeülnek, hogy megoldjanak valamit? Ahelyett... Rendben, kezeket fel!
Állva vagy ülve akarsz meghalni?
Bajnokhoz méltóan akarok meghalni.
Eltaláltad a boxkesztyűt.
Jobban kellene vigyáznod azzal a dologgal.
Kapitány, miért szórakozol az élettel és a halállal?
Színdarabíró vagyok, mint tudod. Mindent ismerek az ilyen tragédiákról,
komédiákról, fantáziaszüleményekről és egyebekről.
Ötvenkét sikeres...
forgatókönyvet írtam,
s ha meggondoljuk, hogy az apám csak egy rendőr. Te szerintem szereted a zenét.
Miért nem engeded, hogy eljátsszak egy darabot,
amit a mÚlt héten írtam?
Jól kezdődik.
Együtt kitalálhatnánk hozzá valami szöveget. Együtt kitaláljuk,
és megosztjuk a bevételt.
Gondolod, hogy felkerülök a slágerlistára?
"Kék volt a Hold, és te is, ma éjjel...
"ő az enyém, a tied...
"ma éjjel ő a tied...
"és a Hold..."
HuÚ, ez fáj, ez... Ez tényleg fáj!
Ha rám akarsz ijeszteni, akkor máris sikerült.
Holnapra a lábam fekete és kék lesz.
Ez a ház tágas és hűvös. Érzed, hogy milyen hűvös?
Szeretnék elköltözni Angliába vagy Firenzébe.
Beköltözhetsz.
Vannak helyes barátaim, akik társaságodra lehetnek.
BÚtordarabokként használhatod őket.
Az egyik fickó éppen olyan, mint egy könyvesláda.
Elintézhetem neked, hogy kivégzésekre járhass. Hogy tetszene?
Csak te vagy ott, senki más, csak nézel.
Szeretsz nézni, Kapitány?
Mert nem sokan tudják,
hogy a szék sárga.
Csak te tudnád.
Képzeld csak! A barátaid, elmondhatnád nekik...
Fáj!
4 évvel KORÁBBAN
Alig érkeztem meg Amerikába,
ahol korábban annyi európai talált menedéket,
elhatároztam, hogy egy békés nyarat töltök...
a New Hampshire-i Ramsdale kedves üdülővárosában.
A francia költészetből készített néhány angol nyelvü fordításom...
némi sikert aratott, és kineveztek...
előadónak az Ohio-i Beardsley egyetemén.
Barátok több címetis adtak nekem Ramsdale-be,
ahol nyárra szállást kereshettem.
Mr. Hofsteader említette, hogy itt tölti a nyarat.
Ez csak egy ötlet volt.
Monsieur, ha békét és nyugalmat keres,
biztosíthatom, hogy sehol nem talál nagyobb békét.
Igen, nagyon...
Nagyon békés.
Ez lenne a szobája.
Talán stÚdiónak, tudja, egyfajta stÚdióféleségnek nevezhetnénk.
Nagyon férfias...
és csöndes.
Igazán szerencsések vagyunk itt Nyugat-Ramsdale-ben.
Kulturálisan nagyon érdekes hely,
komoly angol-holland és angol-skót gyökerekkel,
és intellektuálisan is nagyon haladóak vagyunk.
Ez azonnal látszik.
Remélem, hogy meglátogatja a klubunkat.
Az ablakból szép kilátás nyílik...
a gyepre.
Jó hely lesz Önnek az íráshoz...
-Polcok a könyveinek. -Nagyon jó, köszönöm.
A Nagy Könyvbizottság elnöke vagyok.
Elmondhatom, hogy...
egyik tavalyi előadónk...
Clare Quilty volt.
Az író, a tévés?
-Tévéjátékok? -Nem, nem hinném...
Nagyon izgató ember.
Dr. Schweitzerről és Dr. Zsivágóról beszélt.
Schweitzer és Zsivágó. Nagyon érdekes.
Nem, a fürdőszoba hátul van, a másik ajtó.
Itt még mindig azok a régi típusÚ csapok vannak,
amiket kedvelnek az európaiak.
Elnézést a piszkos zokniért!
Látom, hogy érdeklik a művészetek. Ez esetben...
Ez esetben tényleg meg kell néznie...
a reprodukció-gyűjteményt a hálószobámban.
Voilá!
Igen, ez egy...
Egy Dufy.
Nagyon szép.
És itt van a kis Van Gogh-om. Monet.
És Madame Humbert...
Nincs madame. Elváltunk.
Boldogan.
-Mikor történt? -Alig egy éve, Párizsban.
Párizs...
Franciaország...
Madame.
Tudja, monsieur, azt hiszem, hogy csak a latin nyelveken...
Iehet valóban kifejezően érintkezni.
Emlékszem, amikor a néhai Mr. Haze-zel...
Néhai Mr. Haze?
Igen, meghalt.
De amikor a mézesheteken külföldön voltunk, tudtam, hogy...
csak akkor érzem majd magam férjezettnek, amikor először "Senora"-nak szólítanak.
Spanyolországban voltak?
Nem, Mexikóban.
Olyan sok helyre el akartunk utazni,
de őt itt tartotta a munkája.
A biztosításban dolgozott,
és teljes biztonságot hagyott rám.
Kedves ember volt,
talpig becsületes férfi.
Tudom, hogy szívesen beszélgetett volna a néhai Mr. Haze-zel, és viszont.
Ebben biztos vagyok.
Az ő hamvai.
Mikor halt meg...
a néhai Mr. Haze?
Hét éve.
Nagyon nehéz egy asszonynak,
egy vonzó nőnek egyedül.
Ebben biztos vagyok.
Lent. Elnézést.
Tízszer megmondtam Lolitának, hogy azt tartsa a szobájában.
-A szolgálólány itt lakik a házban? -Miért ne, monsieur, Ramsdale nem Párizs.
Nem, a színesbőrű lány hetente háromszor jön.
Szerencsénk van vele, mert nagyon jól vasalja az ingeket.
Itt hátul van a konyha. A hétköznapi étkezéseink itt zajlanak.
-Talán... -Süteményemet az egész környék dicséri.
Ha megadja a számát...
akkor átgondolhatom a dolgot.
1776.
A Függetlenségi Nyilatkozat éve.
Igen, könnyű megjegyezni.
Mielőtt elmegy, meg kell néznie a kertet.
Virágaimnak csodájára járnak. Erről beszél a környék.
Voilá!
A sárga rózsáim, az én...
A lányom.
Aranyom, légy szíves, halkítsd le!
Kényelmes otthont nyÚjtok Önnek,
egy napos kertet,
kellemes légkört,
és cseresznyéspitét.
Még nem érintettük, hogy mennyibe...
Egészen névleges összeg. Mondjuk...
-200 dollár havonta. -Igen, az nagyon...
Az étkezéseket, a kisebb falatozásokat...
is beszámítva.
Ez nagyon méltányos. Nagyon jó.
Jobb árat egész Nyugat-Ramsdale-ben nem talál.
Mikor lenne kényelmes Önnek, hogy beköltözzem?
Akár azonnal is. Butaság lenne szállodába mennie, monsieur.
Mindkét táskám a taxiban van. Maga nagyon meggyőző üzletasszony.
Köszönöm.
Mi volt a döntö érv? A kertem?
Talán a cseresznyéspite.
Ez az, ami előre-hátra jár?
Igen, át tudja ugrani a többi darabot.
A sarkon is befordul.
Leveszi a királynőmet?
Igen, ez volt a szándékom.
Jó éjt, drágám!
Jó éjt!
Ez nem volt nagyon okos magától.
Valamikor meg kellett történnie.
...31, 32, 33...
Látja, mennyire ellazul?
Ott van Anya. Köszönjünk neki!
Szia, Mama!
Szervusz, drágám.
üdvözlet, Kenny!
Jó estét, Mrs. Haze!
Kenny, ő Mr. Humbert.
-Kenny Overton. -üdvözlöm.
Jól érzi magát minálunk?
Majd még találkozunk.
Viszontlátásra!
Nem aranyosak együtt?
Azt hiszem, ma van az éjszaka.
Lolita elmondta, hogy szerinte...
Kenny ma megkéri, hogy kettesben találkozhassanak.
Jó estét, Humbert!
Elnézést a késésért! Feltartottak a bíróságon.
A vád Új tanÚkat hozott.
A védencemet fel kellett készítenem holnapra.
John, nem hagynád abba az ügyvédeskedést legalább egy éjszakára?
Táncolhatok a barátnőjével? Cserélgethetnénk egymást.
Nagyon szívesen.
Ezt kapja, amiért nem akar táncolni.
-Sajnálom, de nem táncolok. -Semmi baj.
Én se nagyon szeretek táncolni. Tudta?
Furcsa dolog ez, Humbert, de John és én egy táncpartin találkoztunk,
amit én igyekeztem végigülni, így ő is végigülte.
Nagyon romantikus történet.
Szia apa!
Mona, drágám!
Drágám!
-Hogy vagy? -Remekül!
Ne mondja vissza Charlotte-nak, hogy elmondtam,
de tudja, hogy nagyon jó hatással van rá?
-Észrevette? -Csakugyan?
Tudom, hogy nem az én dolgom, de...
szinte sugárzik.
Nem hinném, hogy ennek bármi köze lenne hozzám.
Humbert, amikor megismer, észreveszi, hogy nagyon széles látókörű vagyok.
John és én, mindketten széles látókörűek vagyunk.
Hé, ti ketten, fejezzétek be!
Szomjas vagyok. Igyunk egy kis puncsot!
Jó ötlet.
-Nincs több tiszta pohár. -Hozok egy másik asztalról.
Jean, Monád egyszerűen elbűvölő ezzel a rózsaszínnel.
Kezd érett fiatal nővé válni, nem igaz?
Igen. Hogy repül az idő!
Tudod, hogy ezen a nyáron tábori ifi lesz?
Ez fantasztikus.
Megint a Climax táborba külditek?
Természetesen.
Mint tíz éves kora óta minden nyáron.
Ez lehetővé teszi, hogy az otthoni munkákban utolérjük magunkat.
Elnézést, gyerekek.
Leszakadnak a lábaim!
Ki az ott?
Hol?
Ott.
Clare Quilty. A tévéjáték-író.
Imádtam a darabját: A nő aki szerette a villámot.
Csodálatos.
Elnézést gyerekek, de köszönök neki.
Sok idő eltelt.
Hát igen.
Tudja, hogy azóta itt én vagyok az, aki mindent tud önről?
Csakugyan? Ez nagyon kedves, köszönöm.
Soha nem felejtem el azt az izgató előadást, amit...
a klubunkban tartott.
Remek klub, tényleg remek. Mondja csak, maga tárcaíró?
Nem emlékszik rám?
Az a délután az egész életemet megváltoztatta.
Mit szól ehhez?
Emlékszik, hogy...
Tényleg?
Ezt csináltam volna? Én?
Utána megmutattam a kertemet,
és kivittem a repülőtérre.
Igen!
Tényleg jól szórakoztunk.
Nem volt egy lánya...
Nem volt egy lánya, valami kedves névvel?
Igen, mi is volt az? Egy kedves, lírikus, dallamos név...
Lolita, ez az! Lolita, a Dolores kicsinyítője,
a könnyek és a rózsák.
Szerdán lvor nagybácsija betömi a fogát.
Szóval itt van! Hol csavargott? Kerestem.
Kicsit kószáltam, majd feljöttem ide.
Szegény ember, biztosan halálra unja magát!
Ellenkezőleg, nagyon érdekesnek találom.
Humbert, talált egy széket.
Charlotte, Mona egy kis összejövetelt tart...
a házunkban, ő, Freddy Beale...
és még néhányan, valami jam session-t, vagy hogy hívják.
Kérdezi, hogy Lolita és Kenny is eljöhetnek-e.
Miért ne, ha éjfélre hazahozzátok.
De Charlotte, ez egy különleges este!
Miért nem maradhat Lolita nálunk, Monával?
John reggel visszahozza, igaz?
Hát persze.
TÚl nagy nyűg lenne.
-Dehogyis! -A világ legegyszerűbb dolga.
Megbeszéltük.
Gyerekek, azt hiszem, ideje elbÚcsÚznunk.
Johnnal időben haza kell érnünk, felügyelni a dolgokat.
Arra gondol, hogy valakinek tartania kell a gyertyát.
-Mi is elmehetnénk segíteni. -Nincs rá szükség, Humbert.
-Szívesen mennénk, igaz, Charlotte? -Igen, Jean, talán...
-Semmi más dolgunk nincs. -Nem, nem.
Nem szeretik, ha tÚl sok felnőtt van körülöttük.
Ez igaz.
-Jó éjszakát, Charlotte! -Jó éjt, Jean!
Erre nincs szüksége. Csak elrontja az étvágyát.
Menjünk haza, és vacsorázzunk kellemesen, kettesben!
-Remélem, nem várattam tÚl sokat. -Egyáltalán nem.
Gondoltam, felveszek valami kényelmesebbet.
Bájos.
-Nem tartja... egy kicsit kacérnak? -Egyáltalán nem.
Charlotte, ez talán nem a legalkalmasabb idő és hely...
Addig ne, amíg meg nem ittuk a rózsaszín pezsgőnket!
Bizonyos értelemben nem az én dolgom, de majdnem...
családtagnak érzem magam, ami Lolitát illeti.
Igen, tudom, és értékelem is.
Én is Úgy érzem, hogy szinte családtag.
Nem tudom, nem tÚlzottan engedékeny-e vele.
Engedékeny?
Ó drága ember,
drága naiv ember!
Szerintem észre sem veszi, hogy kezd felnőni.
Hát persze, hogy kezd felnőni,
és természetes és egészséges,
hogy érdeklődik a csodálatos lények iránt,
akiket Úgy hívunk: "a másik nem."
Csírió! De el szabad engedni egy egész éjszakára?
Nincs elengedve.
Jeannél és Johnnál van.
Igen, de őket ismerve felmerül bennem,
hogy elég jól odafigyelnek-e.
Hum, maga olyan bájosan régimódi,
de végülis ezt imádom magában.
Javaslok valamit.
Mit szól ahhoz, ha megtanítom az Új lépésekre?
Ne, Charlotte! Még a régieket sem ismerem.
És maga olyan jól csinálja! lnkább csak nézném.
Nagyon jól csinálja!
Humbert Humbert, micsoda borzongatóan különös név!
A vezetéknevet másként, kicsit mélyebb tónussal ejti?
Próbáljuk csak, Humbert!
Melyik volt, a kereszt, vagy a vezetéknév?
Komolyan, borzalmas kétballábas vagyok, és nincs ritmusérzékem.
Nem hiszem el magáról.
A ritmus annyira alapvető,
és csak Úgy árad magából, maga remeg a ritmustól.
-Én tapsolok, maga meg táncol. -Rajta Humbert,
és ez nem a vezetékneve volt.
Most pedig tegye a karjait...
szorosabban!
Rendben, kész, indulj!
Nagyon jó.
Kicsit több joie de vivre kellene.
Amikor így mosolyog, emlékeztet valakire...
Egy diáktársamra, akivel randevÚztam.
Egy fiatal bostoni kékvérű volt, akivel táncolni mentem.
Az volt a legelső igazi randevÚm.
És bizonyos szögből...
Haroldra is emlékeztet.
Úgy érti, az elhunyt Mr...
Igen.
Nagyon más, persze.
Azt gondolom.
De tudja, imádtam Haroldot.
Tényleg. Megesküdtem, hogy soha többé nem megyek férjhez.
És most is így gondolom, mert...
sértené az emlékét. Nem igaz?
Manapság ritkaság az ilyen hűség.
Néha azonban azt kérdezem, Hum,
hogy az élet nem az életért van-e?
Mit gondol?
Láthatja, hogy nagyon érzelmi beállítottságÚ vagyok,
nagyon érzelmi.
-Ne féljen, hogy fájdalmat okoz! -Nem, egyáltalán nem.
Öleljen át!
Nem élhetek a mÚltban. Soha többé, Hum, soha többé.
Drágám...
Valamit itthon felejtettél?
Nem, hanem Mona bulija unalmas lett.
Gondoltam, visszajövök, és megnézem, mit csináltok.
Csodálatos esténk volt. Anyád pompás vacsorát csinált.
Volt valami ennivaló?
Valami sós haltojás, de nekem nem ízlett.
Csinálok neked egy szendvicset. Rengeteg maradék van.
Nagyon jó. Éhenhalok.
Nem kellene alvás előtt teletömnie magát.
De anya,
éhes vagyok, és ennem kell!
Rendben,
de fölviszed, és amikor megetted,
Iefekszel.
Jó volt Clare Quiltyvel táncolni?
Természetesen,
nagyon művelt Úriember.
Tudom. Minden lány megőrül érte.
Ez nem számít.
Mióta?
Itt van, elnézést,
jól tele van majonézzel, ahogy szereted.
Köszönöm.
Drágám, vidd fel!
Nem akarok lefeküdni. Még korán van.
Mindketten azt gondoljuk, Lo-nak le kell feküdnie.
Nem kell. Ez egy szabad ország.
Akkor a héten nincs zsebpénz.
Akkor a héten nem érdekelsz.
Azonnal az ágyba!
Lefeküdni!
Hallottam.
Jó éjszakát, Lo!
Haszontalan kölyök!
Egyre lehetetlenebbé válik, egyszerűen lehetetlen.
Micsoda ötlet, hogy visszaoson, kémkedni utánunk!
Nem hiszem, hogy kémkedett.
Csakugyan? Minek nevezné akkor?
Biztos nem akart rosszat.
Az biztos! Mindig egy kis pestis volt.
Egy éves korától kidobálta a játékait,
hogy nekem kelljen összeszedni őket.
Mindig volt velem valami baja.
Úgy viselkedik, mint valami filmsztár.
Szerintem erős, egészséges, de határozottan otthonülős gyermek.
Az én hibám, ha fiatalnak érzem magam?
Miért bántja ez a gyerekemet? Magát nem bántja, ugye?
Azt gondolja, hogy csak egy őrült és romantikus amerikai lány vagyok?
Nem, nem.
Felkapok egy sálat, és elmehetnénk autózni.
Kicsit késő van ehhez, Charlotte.
Legalább a pezsgőt igyuk meg!
Nagyon kimerített az este. Inkább lefeküdnék.
Még egy óra sincs!
Az idegzsábám kezd rakoncátlankodni, ég a gyomrom, ami összefügg vele, így...
Jó éjszakát, és köszönöm a kellemes estét.
Nincs mit.
Megőrjít ennek a nimfácskának a kettős természete, ami talán...
minden nimfácskában megvan.
Lolitában keveredett a lágy és álmodozó gyerekesség,
és a titokzatos vulgaritás.
Tudom, hogy őrültség ez a napló, de furcsa borzongást érzek, miközben írom,
és csak egyjó feleség tudná megfejteni az apró betüket.
Ebben a házban evés közben az asztal nincs a könyökünkön,
a könyök nincs az asztalon.
Muszáj növesztened a pattanásaidat?
Baj, hogy eszem? Találkoznom kell Monával.
Ma reggel találkoznod kell vele! Tegnap este...
Először mindent elmosogatsz, majd felmégy és...
beágyazol, és kitakarítod a szobád!
Kisasszony, ezek után nem takarítok utánad!
Szervusz! Elnézést!
-Kenny az? -Nem. Egy pillanat!
Jean, csak egy pillanat!
Vidd fel a tálcát Humbert professzornak, és ne zavard!
Igenis!
Nagyon örülök, hogy hívtál.
Mikor?
Nagyon örülök, hogy hívtál, Jean.
Van valami nagyon fontos, amiről beszélnünk kell.
Jó ötlet. Szívesebben...
Ki az?
Gyere be!
Itt a reggelije.
Köszönöm. Jó reggelt!
Ne mondja meg anyának, de megettem a sonkáját.
Kicsit lelombozottnak látszol.
Mit írt?
Egy verset.
Miről?
Az emberekről.
Újszerű téma.
Furcsa, mert amint beléptem, inkább valami naplónak tűnt.
Mindig naplóba írom a verseket. Ez az egyik hóbortom.
Fél, hogy valaki ellopja az ötleteit, és eladja Hollywoodban?
Talán. Felolvassak egy verset?
Miért ne?
Ez a kedvenc versem.
-"Egy..." -Ki a költő?
Az isteni Edgar.
Ki az isteni Edgar? Edgar ki?
Természetesen Edgar Allan Poe.
"Egy magányos októberi este
"Életem legjelentősebb éve volt"
Figyeld meg, ahogy kihangsÚlyozza ezt a szót!
"Auber tavának sötét lomha teste
"Weir megye halmai közt elomolt"
Látod, amint a szavakat, mint a "lomhát" is, hogyan csavarja meg?
És visszatér rá, mint "Weir megye halmai".
"Megye halmai", és "lomha" lesz belőle.
Nagyon okos.
"Megnyugtattam Pszichét, megölelve
"Ki gondját és bÚját feledte
"És mentünk, merre magaslik a kővár
"De egy sírbolt előtt megállt az Út
"Kérdeztem, 'Mi mond az írás, édes nővér?'
"Ő válaszolt, 'Ulalume, Ulalume."'
Őszintén szólva, kicsit elcsépeltnek találom.
Mi bajod vele?
Ez a "kővár-nővér" ugyanolyan, mint a "Lolita-kicsike".
Ez igaz. Nagyon jó megjegyzés.
Ha az osztályomba járnál, most csillagos ötöst kapnál.
Mona Farlow nem haragudott, amiért tegnap éjjel eljöttél?
Mona? Haragudott?
Gondoltam, hogy talán szeretett volna...
Ne aggódjon Mona miatt!
-Mesélek valamit Monáról. -Kérlek.
Nem, inkább nem mondom el. Kifecsegi.
Soha nem fogom kiadni a titkaidat.
-Soha? -Megígérem.
Ezért egy kis jutalom jár.
Nagyon köszönöm.
-Nézze! -Ne, kérlek!
Hajtsa hátra a fejét!
Nyissa ki a száját!
Egy kis harapást kap.
Tessék?
Gyere ide!
Mit akarsz?
Először is,
amikor hívlak, azonnal lejössz,
és nem járatod végig velem az egész házat!
Igenis!
Másodszor, felmégy a szobádba, és felöltözöl!
Farlowékhoz megyek, és akarom, hogy velem gyere.
De Monával kell találkoznom a tónál!
Végül, megtiltottam, hogy zavard Humbert professzort!
Író, és nem szabad zavarni.
Sieg heil!
Hatalmas meglepetésem van a számára.
Egy Új drámai sütemény?
Még egyet találhat.
Farlowékat letartóztatták.
Ugyan, Hum! Köszönöm, Louise.
Találgatásban nem vagyok jó.
Mona Farlow holnap nyári táborba megy.
És Lolita is vele megy.
Teljesen igaza volt, amikor figyelmeztetett,
hogy tÚlzottan engedékeny vagyok a fiÚs dolgaival.
Még rosszabb, hogy tegnap éjjel Mona eltűnt a buliról,
és csak hajnali négykor ment haza.
Így Jeannel közösen elhatároztuk,
hogy mindkettőnek a fiÚktól való teljes elszigetelés lesz a legjobb.
Gondolja, hogy a tábor jelenti a megoldást?
Őszintén szólva Hum, igen. Minden el van intézve.
Farlowékkal felhívtuk a tábort,
és mindent bevásároltam...
Van valami baj az arcával?
Fáj a fogam.
Szegény ember!
Ha még holnap is fáj, bejelentem az orvoshoz.
Milyen messze van a tábor?
320 kilométerre. Nagyszerű ötlet volt mamától.
Nem találja?
Kint isszuk meg a kávét,
vagy inkább fölmegy, dédelgetni a fogát?
Inkább dédelgetem.
Mindjárt jövök.
Valószínűleg soha többé nem látom.
Elköltözöm.
Fel kell készülnöm az őszi kurzusra a Beardsley Egyetemen.
Akkor ez egy végleges bÚcsÚ.
Igen.
Ne felejtsen el!
Fent van, Mr. Humbert?
Mrs. Haze kért, hogy adjam át.
Nagyon köszönöm.
"Ez egy vallomás.
"Szeretem.
"MÚlt vasárnap, a templomban, drágám, kérdeztem az Urat,
"hogy mit csináljak, és azt javasolta, amit most teszek.
"Látja, nincs más Út.
"Az első pillanattól fogva szeretem.
"Szenvedélyes és magányos nő vagyok,
"és maga az életem nagy szerelme.
"Most már tudja.
"Így arra kérem, hogy azonnal csomagoljon és menjen.
"Ez a háziasszony utasítása. Elküldöm a bérlőt.
"KirÚgom. Szedelőzködjön, départez!
"Vacsorára visszaérek, és nem akarom ott találni.
"De, chérie,
"ha mégis maradna, ha ott találnám,
"ami nem fog bekövetkezni,
"és csak ezért merek így írni,
"a maradása csak egy dolgot jelenthetne számomra: azt, hogy maga...
"ugyanÚgy kíván engem, mint én magát,
"egész életre szóló társnak...
"...és kész az életét örökre összekötni az enyémmel,
"és apjává lenni a kislányomnak.
"lsten Önnel, drága!
"lmádkozzon értem,
"ha szokott imádkozni!"
Hum?
Hum, aranyom!
Az esküvő nyugodtan zajlott,
és amikor felszólítottak, hogy bérlőből szeretővé lépjek elő,
vajon csak keserüséget és undort éreztem?
Nem, Mr. Humbert beismeri, hogy még némi önelégültséget,
kis gyöngédséget, és lelkiismeretfurdalást...
is érzett összeesküvésre készülő szívében.
Drágám, zárva van az ajtó.
Aranyom, nem szeretném, ha titkaink lennének egymás előtt.
Bizonytalanná tesz.
Nem várhatnánk ezzel, amíg kimegyek?
Gondolom...
Hum, mit csinálsz bent ilyen soká?
Beszélni akarok veled.
Nem vagyok régóta bent. Igazából csak most jöttem be.
Sok nő volt az életedben előttem?
Már meséltem róluk.
Igen, de nem mondtad el...
valamennyit.
Charlotte, ha boldogabbá tesz,
teljes listát készítek neked...
a nőkről, akiket valaha is ismertem.
Az elég lenne?
Magányosnak érzem magam.
Számomra a féltékenység egészséges ösztön.
Azt mutatja, hogy szeretlek.
Te is tudod, mennyire boldoggá tudlak tenni.
De...
Charlotte, még a reggeli kávén sem vagyok tÚl.
Akarod, hogy csináljak?
Kérlek, mint egy jó kis feleség.
Rendben.
Drágám...
Nem érdekelnek a többi nők.
A mi szerelmünk szent, a többi csak profán volt.
Igen, "szent", ez az.
Hum, drága, szeretem az illatodat.
Felkelted bennem a pogányt.
Hum, az érintésedtől teljesen elalélok.
Félelmetes.
Igen, ismerem ezt az érzést.
Hiszel lstenben?
A kérdés az: lsten hisz-e bennem?
Az sem érdekelne, ha az anyai nagyapád török lenne.
De ha kiderülne,
hogy nem hiszel lstenben,
talán öngyilkos lennék.
Az egy fegyver!
Mr. Haze-é volt.
Vigyázni kell az ilyen dolgokkal.
Nincs megtöltve.
Mindenki azt mondja, "nem tudtam, hogy töltve volt."
Ez egy szent fegyver.
Egy tragikus kincs.
Mr. Haze vásárolta, amikor kiderült, hogy beteg.
Meg akart kímélni a szenvedése látványától.
Szerencsére vagy nem, de kórházba került, mielőtt használhatta volna.
Nem tennéd le?
Köszönöm.
Így már jobb.
Ó, te!
Drága,
tudod,
van egy nagyon merész vágyam.
És te?
Szeretnék egy igazi francia szolgálólányt,
tudod, amilyen Farlowék német lánya volt,
és beköltöztetném a házba.
Nincs hely.
Betehetnénk Lo szobájába.
AmÚgy is vendégszobát akartam belőle csinálni.
És hová a csudába...
teszed a lányod,
amikor ott laknak a vendégek vagy a szolgáló?
Eldöntöttem, hogy a táborból...
egyenesen egy bentlakásos iskolába küldöm,
erős vallási oktatással,
majd onnan az egyetemre.
És akkor drágám, örökre...
kettesben lehetünk.
Drágám, elkalandoztál.
Csak egy pillanat, drágám, végig kell gondolnom valamit.
Nem érdekes.
C'estla vie.
Én is rajta vagyok a vonaton?
Igen.
Remélem is.
Hadd csöngjön.
Halló!
Igen, itt Mrs. Charlotte Humbert.
Vállalom a költséget. Lolita az. Távolsági beszélgetés.
Halló?
Halló, drágám.
Jól vagyunk.
Igen.
A mézesheteket a Hourglass-tónál töltöttük.
Néhány másik fiatal párral.
Valami baj van?
Elveszítetted az Új szvetteredet?
Az erdőben?
Igen, itt van.
Mit köszönsz neki?
Cukorkát!
Egy pillanat!
Hum, tényleg szeretném, ha nem küldenél neki cukorkát az engedélyem nélkül.
Hozzád beszélek!
Még a miénkhez hasonló legharmonikusabb családi életben sem...
minden döntés a nőé,
különösen, ha a férfi a kötelezettségeit...
messze tÚlteljesíti.
Amikor azt akartad, hogy a délutánokat a tónál napozással töltve,
napbarnított selyemfiÚd legyek, megtettem,
ahelyett, hogy maradtam volna értelmiségi.
Azóta is Úgy loholok utánad, mint egy engedelmes pincsi.
Igen, boldog vagyok, hogy parancsolgatsz nekem,
de minden játéknak vannak szabályai.
Senki sem képes a tökéletes gyilkosságra.
A szerencse azonban segíthet.
Percekkel ezelőtt azt mondta, hogy nincs megtöltve.
Mi lett volna, hajátékból meghúztam volna a ravaszt?
"Azt mondta, üres. A néhai Mr. Haze-é volt.
"A reggeli fürdőjével volt elfoglalva.
"Épp befejeztük a beszélgetést a terveinkről.
"Elhatároztam, hogy megviccelem, és betörőtjátszom.
"Friss házasok voltunk, és még csináltunk ilyeneket.
"Amint megtörtént, hívtam a mentőket, de már késő volt."
Nem egyszerü?
A tökéletes gyilkosság!
Belehanyatlott a kádba, mint valami esetlen fóka,
és a szenvedély ezt visszhangozta a fülemben:
"ltt az idő!"
De talán megértik, hogy...
egyszerüen nem tudtam megtenni.
A kiáltás egyre távolabbról hangzott,
és rádöbbentem a szomorú tényre, hogy sem holnap, sem pénteken,
sem más nap, vagy éjszaka...
nem tudom megölni.
Drágám?
Az a naplóm. Nem szoktunk mások naplójába beleolvasni.
Charlotte, az az én naplóm. Kérlek, add ide!
Kérlek. Ne, ne!
"A Haze-nő..."
"...a tehén..."
"...az elviselhetetlen anya..."
"...az agy nélküli baba..."
A buta Haze többé nem a bolondod.
Kérlek, add ide!
Békén hagysz, vagy kiüvöltök az ablakon!
Beszéljük meg! Beszéljük meg nyugodtan,
-mint két civilizált ember. -Te szörny!
Te gusztustalan, alávaló, undorító bűnöző!
Ne csináld ezt!
-Beszéljük... -Félre az utamból!
-EI innen! -Nem. Beszélni akarok...
Rajta, félre az utamból!
Elmegyek.
Minden a tiéd lehet.
De soha többé nem látod ezt a szánalmas nőcskét.
Charlotte, kérlek, hallgass meg!
Charlotte, kérlek, gyere ide!
Charlotte, nyisd ki az ajtót!
Beszélni akarok veled!
Nagyon könnyű megmagyarázni.
Hallucinálsz. Őrült vagy, Charlotte.
Hozok neked egy italt. Az kell neked, egy jó kis ital.
Harold, nézd mi történt!
Hűtlen voltam hozzád.
De nem tehetek róla.
Hét év nagyon hosszÚ idő.
Miért mentél el?
Semmit nem tudtam az életről, tÚl fiatal voltam.
Ha nem haltál volna meg, mindez nincs.
Drágám, bocsáss meg!
Mindig a becsületesség mintaképe voltál.
Hogy teremthettünk egy ilyen kis boszorkányt?
Megígérem...
megígérem, hogy legközelebb jobban vigyázok.
Legközelebb olyannal kezdek, akire büszke leszel.
Harold.
A jegyzetek, amiket találtál, a készülő írásom töredékei.
Lolita és a te neved csak merő véletlenségből kerültek be,
mert kéznél voltak.
Így dolgoznak a regényírók.
Saját barátaik nevét használják,
és azokét, akik bekerülnek az életükbe,
mint Farlowék,
és furcsa helyzeteket találnak ki velük.
Csinálok neked egy martinit.
Felveszem!
Ő beszél.
Tessék?
De a feleségem fent van a hálószobában.
Ez valami vicc? Valaki a klubból?
Tartsa egy pillanatra!
Egy férfi beszél, aki szerint elütöttek.
Barátom, kérem hallgasson ide!
Tartsa egy pillanatra!
Itt vannak a mentők.
Ne izgassa fel magát!
Minden rendben?
Mr. Humbert, egyszerűen elém szaladt!
Elkanyarodtam, hogy ne üssem el a kutyát, és...
egyenesen nekem szaladt.
Apám sokkos állapotban van, ápolnom kell,
de biztosítani akartam magát, hogy nem az én hibám volt.
Ön a hölgy férje?
Igen.
Attól tartok, meghalt.
Itt van Jean és John.
Humbert, hol vagy?
Minden rendben. Gyertek be mindketten.
-Jean, fogadóképes vagyok. -Biztos, hogy bejöhetünk?
Nézd, van ott egy szék.
Szegény ember!
Ki kell tartanod.
Nagyszerű asszony volt.
Mindig olyan vidám volt, igaz, John?
Emlékezz, hogy mindig hajnal előtt van a legsötétebb.
Nagy igazság.
Nagyon jó ilyenkor barátokat tudni magunk mellett.
Nagyon sajnálom.
Idefigyelj öregem,
nem szabad butaságokra gondolni.
Persze, hogy nem.
Van miért élned, nem igaz?
Beszélhetnél neki Charlotte veséjéről.
Humbert, Charlotte mindenki előtt titkolta, de...
amÚgy sem élt volna tÚl sokáig.
Csak egy veséje volt.
-Így született. -Igen, ez az igazság.
És az az egy vese is beteg volt.
Krónikus...
Vesegyulladása volt.
Megnézem, ki az.
Próbálj szegény Lolitára gondolni, akinek nincs senkije.
Érte kell élned.
-Elnézést! -Semmi baj! Jöjjön be!
Idősebb Frederick Beale vagyok. Beszélhetnék Önnel?
Természetesen.
A fiam vezette az autót.
Amikor a dolog történt.
A két kisebb gyerekem, Jack és Mary ugyanolyan idősek, mint Lolita.
Borzalmas sokkot élt át.
Ez természetes.
Nem könnyű beszélni róla, de...
technikailag a gyalogos hibája volt, nem a vezetőé.
Technikailag teljesen igaza van.
Esett, ő meg keresztülszaladt az Úton.
Nem kell magyarázkodnia, én nem vádolom.
Fantasztikusan megértő.
Az egész dologban annyira nagylelkű volt,
hogy felajánlom, hogy én fizetem...
a temetési költségeket.
Nagyon kedves Öntől.
Nagyon köszönöm.
A legkevesebb, amit tehetek.
Részemről az öröm.
Nem tartom fenn tovább.
Hamarosan találkoznunk kell, hogy megbeszéljük a részleteket.
Igen, csináljuk ezt... igen.
CLIMAX TÁBOR LÁNYOKNAK
HAJTSON ÓVATOSAN
Itt dolgozik?
Igen, nagyjából.
Nem hinném, hogy táborozó.
Itt csak lányok vannak, vagy nem?
Charlie vagyok, Mrs. Sedgwick fia.
Gondolom, csak néha látogat el ide.
Nem, itt lakom.
Maga az egyetlen fiÚ a táborban?
Az egyetlen.
Ismer egy Lolita nevű lányt?
Dolores Haze-t?
Igen, ismerem.
Jól?
Néha látom. Anya!
Mit keresnek itt ezek a lepedők? A mosodában kellene lenniük.
Már majdnem kész van, Mr. Humbert. Semmit nem mondtunk neki.
-Köszönöm. -Szegény ember... borzalmas!
Oké, mi a nagy titok? Miért néztek rám a lányok olyan furcsán?
Nincs titok.
Csak nem akartam a többi táborozó előtt beszélni.
Anyádról van szó.
Tényleg? Kimenőt engedélyez, mert jól viselkedtem?
Nem, nem érzi nagyon jól magát.
Mi baja van?
Beteg.
-Tényleg, mi a baja? -Az orvosok sem tudják,
hogy mi a baj.
Kórházba vitték, Lepingsville közelébe.
Kórházba! Lepingsville-be megyünk?
Igen, végül is...
majd kettesben valahogy eltöltjük az időt,
míg anyád fel nem gyógyul.
Utána, azt gondoltam, elmehetnénk kicsit a hegyekbe.
Lenne hozzá kedved?
Mi történik most, hazamegyünk?
Nem, drágám. Estére Bricelandban leszünk, és gondoltam,
keresünk egy kényelmes szállodát,
majd másnap tovább megyünk Lepingsville-be.
Jó nyarad volt?
Igen, eléggé.
Sajnálod, hogy el kellett jönni?
Nem igazán.
Nagyon hiányoztál.
Nekem te nem. Valójában felháborítóan hűtlen voltam hozzád.
De ez nem érdekes, hiszen téged ez már Úgysem érdekel.
Miből gondolod, hogy már nem érdekel?
Meg sem csókoltál, vagy igen?
Helló, Mr. Swine!
üdvözlöm, Mr. Quilty. Jó estét, hölgyem! Szép fotókat készített ma?
Igen, nagyszerűeket. Remek szünidőnk van.
Akkor jó.
Mr. Swine, feltehetek magának egy személyes kérdést?
Természetesen.
Mit keres egy magafajta fickó egy ilyen állásban?
Mire gondol?
Nem erre valónak néz ki.
Valójában korábban színész voltam.
Tudtam. Nem megmondtam?
Amikor először megláttam,
azonnal észrevettem a színészek auráját.
Miután maga színdarabíró, néha esetleg használhatna.
Talán majd használom.
Mihez kezd egy színész-menedzser...
a szabadidejével egy ilyen kis városban?
Nincs tÚl sok szabadidőm, de...
Úszom, teniszezek, sÚlyt emelek.
Megszabadulok a fölösleges energiáktól.
És maga mit csinál a fölösleges energiáival?
Sok mindent csinálunk a fölösleges energiákkal.
Többek között sokat judózunk.
Hallott már róla?
Igen, hallottam róla.
A hölggyel judózik?
Igen, ő sárga öves, én zöld, így akarta a természet.
Össze-vissza dobál engem.
Ő magát?
Elkap egyfajta hátsó csÚszó bokafogással.
KihÚzza alólam a lábam.
-Hatalmas robajjal földre zuhanok. -Nem fáj?
Fetrengek a fájdalomtól, de szeretem. Tényleg szeretem.
A tudatosság és ájulás között ingadozom. Ez benne a legjobb.
Elegánsnak néz ki!
Beszélünk még.
Jó estét!
Jó estét, Uram! Segíthetek?
Szeretnék egy szobát, fürdőszobával, pontosabban, kettőt.
Lefoglalta, Mr...
Humbertnek hívnak. Nem foglaltam.
Akkor attól tartok, lehetetlen.
A kongresszus miatt teljesen tele vagyunk.
Csak maguk ketten?
Igen. Szeretnénk találni valamit, mert fáradtak vagyunk.
Mi van Love Kapitánnyal? Telefonált?
Törölte a foglalását.
Oda tudom adni a 242-est. Kellemes szoba,
de csak egy ágy van benne.
Nos, talán akad egy összecsukható ágy.
Potts, van pótágyunk?
Nem, a tisztek mindent elfoglaltak.
Biztosan tetszeni fog a szoba. A dupla ágyaink valójában három személyesek.
Az egyikben egyszer három hölgy aludt.
Megoldjuk.
Még ha később meg is érkezik a feleségem, valahogy megleszünk.
-Jó. Beírná magát? -Természetesen.
Apropó, milyen kongresszus zajlik?
Büszkék vagyunk, hogy az állami rendőrség kongresszusának vendégei nálunk laknak.
Ha csak leteszi, az elég.
Köszönöm, Uram.
És most?
Ez lenne az?
Úgy érted...?
Igen.
Biztosan találnak majd egy összecsukható ágyat.
Megkértem őket lent, hogy keressenek egyet.
Egy pótágyat?
Te megőrültél!
Miért, drágám?
Azért, drágám, mert ha a drága anyám megtudja,
tőled elválik, engem pedig megfojt.
Nagyon nagy szeretettel...
érzek irántad.
Anyád beteg, és én vagyok a felelős a boldogulásodért.
Nem vagyunk gazdagok, és amíg Úton vagyunk, kénytelenek leszünk...
Sokat leszünk együtt,
és amikor két ember megoszt egy szobát, óhatatlanul bizonyos,
hogy is mondjam csak...
Nem akarsz utánanézni a kempingágynak?
A feleségem nem küldött üzenetet a számomra?
Sajnálom uram, de eddig semmi, az ágyon viszont dolgozunk.
üdv!
Hozzám szólt?
Azt hittem, van valaki magával.
Nem igazán vagyok senkivel. Magával vagyok.
Nem szántam sértésnek.
Azt akartam mondani, hogy az állami rendőrségtől vagyok, és...
amikor velük vagyok, valakivel vagyok, de most magam vagyok.
Úgy értem, nem sokakkal vagyok, csak magával.
Nem szeretném zavarni. Ha akarja, elmegyek.
Nem kell elmennie. Élvezem. Bár nem sokat értek.
Úgy érzem, el szeretne menni, de nem akar,
mert azt hiszi, hogy azt hinném, hogy gyanÚs, mivel rendőr vagyok, meg minden.
Nem kell ezt hinnie, mert én nem vagyok gyanakvó típus.
Sokan hiszik, hogy én vagyok gyanÚs, különösen, amikor a sarkon állok.
Egyszer be is vittek.
GyanÚsnak tartották, ahogy ott álltam a sarkon.
Mondja, észrevettem, amikor este kivette a szobát...
A munkámhoz tartozik, hogy figyelem az embereket,
és figyeltem az arcát.
Azt mondtam magamban,
itt ez a fickó a legnormálisabb kifejezéssel, amit valaha láttam.
Nagyon kedves magától.
Ugyan. Jó egy normális arcot látni, mert én is normális vagyok.
Jó, ha két normális tag...
beszélgethet a világ dolgairól, normális módon.
Ezt szeretem a legjobban, csak nincs rá sok időm.
Kár, mert mondhatnék magának még valamit?
Sokat gondolkodtam rajta.
Észrevettem, hogy a bejelentkezésnél egy csinos kislánnyal volt.
Tényleg csinos volt.
Nem is volt olyan kicsi, ha belegondolok. Elég magas volt...
Magasabb, mint amilyen kicsi, de tényleg nagyon csinos.
Bárcsak lenne egy ilyen helyes, magas, csinos barátnőm, mint ő!
A lányom.
A lánya? Nagyszerű, ha valakinek egy csinos,
magas, helyes kislánya van. Gyönyörű.
Nekem nincs gyerekem, sem fiÚ, sem kis magas lány.
Nem is vagyok... Maga nős?
Igen, és várom a feleségem, aki talán idejön.
Mondhatok valamit? Olyan zavarban látszott a recepciónál.
Azt hittem, menekül a feleségétől.
Nem vádolom. Ha nős lennék, minden áron el akarnék menekülni.
Igen. Nos, nem erről volt szó.
Igazság szerint a feleségem nem biztos, hogy csatlakozik hozzánk, mert...
amikor eljöttem, nem volt jól.
Mi baja van a feleségének?
Nem érdekes... Balesete volt.
Baleset! Borzalmas! Egy normális fickónak a felesége egyszer csak...
balesetet szenved! Mi történt?
Elütötte egy autó.
Nem csoda, ha nem jön. Nagyon fájhat magának.
És mi lesz? Később csatlakozik?
Erről volt szó.
Hogy, mentővel? Sajnálom, hogy ezt mondtam. Nem lett volna szabad.
Néha elengedem magam, ilyen normálisan.
Amikor a recepciónál a menedzserrel beszélt,
Mr. George Swine-nal, akit személyes barátként ismerhetek,
érdekelt, vajon jó helyet ad-e maguknak.
Igen, nagyon együttműködő volt.
Biztos? Mert beszélhetek George Swine-nal.
Egy tényleg normális fajta fickó,
és csak egy normális szót kell sÚgnom neki,
és meglepő dolgok történnek.
Még néhány rendőrt is kitenne, hogy adjon maguknak egy szép szobát,
egy nászutas lakosztályt, magának és a kislányának.
Nem szeretném, ha miattunk fáradozna.
Nagyon kényelmesen vagyunk.
Az a feladata, hogy összehozzon valami szépet.
Ezért fizetik, és...
amikor egy magaféle normális fickót lát,
egy csinos lánnyal, ezt kellene mondania magában:
"Egy kellemes, kényelmes és puha ágyat kell adnom ennek a fickónak."
Nem szeretek ilyesmit hallani, mert fel tudnám pofozni,
amiért nem adott maguknak egy szép, kényelmes filmsztároknak való ágyat.
Érti, mire gondolok?
A földön akarja altatni magát?
A kislány már valószínűleg alszik, és...
-nem tudom, miért beszélgetünk... -Felmehetnék megnézni,
hogyan állnak a dolgok,
azután beszélhetnék George Swine-nal. Semmiség lenne.
Ne aggódjon miattunk!
Erről jut eszembe, hogy fel kell mennem.
Azért megy, mert azt hiszi, hogy...
mivel rendőr vagyok, azt hiszem, hogy gyanÚs?
Egyáltalán nem. Azt hiszem, hogy normális fickó.
-Ezért nem kell elmennie. -Nem. Örülök, hogy beszélgettünk.
Mielőtt elmennek, talán reggel, tudja,
-mivel egyedül vagyok és normális... -Reggel korán kell kelnünk.
-Reggelizhetnénk. -Jó ötlet, de...
Megbeszélhetem George Swine-nal. Találna megoldást.
Nagyon köszönöm. Jó éjt!
Nagyon érdekes arca van. Viszontlátásra!
Csöndben! Alszik.
Jó estét! Uram, megvan a kempingágy.
Igen, látom.
Nincs rá szükségünk, vigye vissza!
-Nem kell a pótágy? -Nem, már alszik.
-Nem csapok zajt. -Nem ez a probléma.
Két rendőr hajlandó volt összefeküdni. Így találtunk kempingágyat.
Ebben az esetben, rendben, hozza!
De kérem, zaj nélkül!
Megvan, uram.
Helló!
Megjött a kempingágy.
Jó éjt!
Ébresztő, Humbert, ég a szálloda!
Tűz van, gyorsan!
Micsoda? Tűz van?
Gyorsan ki az ágyból!
Minden lángokban áll!
Miért ébresztettél föl? Csak most aludtam el.
Nagyon vicces.
Mi történt az ágyaddal? Mintha alacsonyabb lenne.
Összecsuklott. Ez egy összecsukló ágy.
Hány óra van?
Reggeli-idő.
Az én bőrszínem sokkal barnább, mint a tied.
Ez nem teljesen igaz.
Te egy fehérbőrű hölgy vagy.
Ezt nézd! Ez nagyon érdekes.
Mit tudsz még?
Ez a kis hüvelykujj hátra tud menni a csuklómig, látod?
Igen, látom. Nagyon tehetséges vagy.
Meg kell borotválkoznod!
Hát persze, hiszen tegnap reggel óta nem borotválkoztam, és...
nekem minden nap kétszer kell...
borotválkoznom.
Mindig kétszer kell borotválkoznod?
Igen.
A legjobbak kétszer borotválkoznak.
Most mit csinálunk?
Szólj le és rendelj reggelit.
Nem akarom!
Akkor mit akarsz csinálni?
Miért nem játszunk?
Játszani? Ugyan már!
Nem, azonnal hívd fel a szolgálatot!
Ne, igazán!
Tanultam néhány jó játékot a táborban.
Az egyik "különösen" jó volt.
Mondd el ezt a "különösen" jó játékot!
Charlie-val játszottam.
Charlie-val? Az kicsoda?
Az, akivel az irodán találkoztál.
Az a fiÚ?
Te és ő?
Tényleg nem tudod kitalálni, mi volt a játék?
Nem vagyok jó rejtvényfejtő.
Nem tudom, mit játszottatok.
Gyerekkorodban soha nem játszottad?
Nem.
Akkor rendicsek.
Soha nem csókoltad meg a szerencse-sziklát?
Nem, ezt soha nem csináltam.
Én viszont szeretném.
Egyszer majd szervezünk egy kirándulást.
Mondjuk el anyának!
Mit?
Hát tudod!
Szerintem nem lenne valami vicces.
Kíváncsi vagyok, mit szólna.
Ha nem teszed le azt a csipszet, nem lesz étvágyad az ebédhez.
Láttad? Egy elütött macska.
Ez borzalmas.
Utálom az ilyeneket.
Tudod, mit szeretnék ebédelni?
Nem, halljuk!
Nagy tányér sültkrumplit, és turmixot.
Mennyi van még Lepingsville-ig?
Kezdem azt gondolni, hogy estére nem érünk oda.
Nagyon későn indultunk, emlékszel?
Nem megyünk este moziba?
Ha azt szeretnéd!
Igen.
Láttál már valamit azokból a külföldi filmekből?
Igen, sokat.
Nekem nem tetszenek.
Állj meg a benzinkÚtnál!
Jól vagy?
Igen. Telefonálni akarok anyának a kórházba.
Mi a száma?
Nem emlékszel a számra?
Szerintem elég lesz, ha vársz Lepingsville-ig.
Miért? Mi a különbség? Fel akarom hívni.
Szerintem nem lenne jó ötlet.
Miért nem hívhatom fel az anyámat, amikor akarom?
Mert nem lehet.
Miért?
Mert...
anyád meghalt.
Na ki vele! Miért nem hívhatom fel?
Anyád meghalt.
Ne sírj!
-Minden rendben lesz. -Semmi nem lesz már rendben.
Boldogak leszünk, te meg én.
De hirtelen minden megváltozott.
Minden olyan, nem is tudom, normális volt.
Lolita, kérlek, ne sírj!
Csinálunk majd dolgokat. Eljárkálunk.
De nincs hova visszamenni.
Találunk egy Új otthont.
Hol?
Beardsley-ben!
Az előadásaim szeptemberben kezdődnek.
Ohioban van. Szeretni fogod.
Utálni fogom. Már most tudom.
Nem igaz. Gyönyörű hely.
És mi lesz a Ramsdale-i dolgaimmal?
És a házzal?
Majd vigyázok rájuk.
Pontosan mire van szükséged?
A lemezjátszómra, és a lemezeimre.
Elküldünk értük, és addig is veszek neked Újakat...
a régiek helyett.
Megkapod a legjobb hi-fi berendezést, amit csak láttál, és minden Új lemezt.
Jól van, na...
Nem maradhatunk örökre Beardsley-ben.
Hol az a zsebkendő?
Megígérsz valamit?
Igen, bármit.
Ígérd meg, hogy soha nem hagysz el. Soha nem szeretnék...
bekerülni azokra a szörnyű helyekre, a fiatalkorÚ bűnözők közé.
Miért gondolod, hogy ez történne veled?
Tudom,
és inkább veled lennék.
Sokkal jobb vagy, mint azok a helyek.
Megígéred, igen vagy nem?
Igen, megígérem.
Becsszavadra esküszöl?
Becsszavamra esküszöm.
Felejtsék el Ramsdale-t, szegény Charlotte-ot, szegény Lolitát,
és szegény Humbertet, ésjöjjenek velünk a Beardsley-egyetemre,
ahol már második féléve tartok előadásokat a francia költészetről.
Fél év telt el, és Lolita egy kitünő iskolábajár,
ahol remélem rászoktatják,
hogy képregényeken és szerelmes regényeken kívül mástis olvasson.
Tegnap délután miért jöttél olyan későn haza az iskolából?
Tegnap? Tegnap? Mi volt tegnap?
Tegnap csütörtök volt.
Lássuk! Későn jöttem?
Igen.
Háromkor volt vége a tanításnak. Csak hatkor jöttél haza.
Igen. Michele-lel...
megnéztük a football-edzést.
A Jégkirálynőben?
Hogyhogy a Jégkirálynőben?
Arra vezettem, és mintha téged láttalak volna.
Igen, utána ott is megálltunk egy turmixra.
De miért baj?
Két fiÚval ültetek az asztalnál.
Roy és Rex csak Úgy odaültek hozzánk.
A focicsapat két kapitánya.
Azt hittem, megállapodtunk: nincs randevÚ.
Mi az, hogy nincs randevÚ? Egyszerűen odaültek.
Nem akarom őket körülötted. Piszkos fantáziájÚ kölykök.
Te csak ne beszélj más fantáziájáról!
Ne próbálj kibÚjni! Mondtam, hogy nincsenek randevÚk!
Nem volt randevÚ.
RandevÚ volt!
-Nem volt randevÚ. -RandevÚ volt, Lolita.
-Nem volt randevÚ. -RandevÚ volt.
Nem volt randevÚ.
Akármi is volt, nem akarom, hogy többet ilyen történjen!
És ha már témánál vagyunk,
szombat délután hol maradtál olyan soká?
Szombaton zongoraórán voltam.
Zongoraórán? Azt hittem, hogy szerdán van.
Nem emlékszel, hogy áttették szombatra?
Kettőtől négyig, Mrs. Starch, zongora.
Kérdezd meg Michele-t! Együtt voltunk.
Mindig csak "Kérdezd meg Michele-t"!
Akkor a változatosság kedvéért kérdezek valamit Michele-ről.
Nem lehet a tied. Egy tengerészé.
Eltekintek az idétlen vicctől.
Miért néz rám mindig olyan kérdően, valahányszor ide jön?
Honnan tudjam?
Meséltél neki valamit rólunk?
Nem, és te?
-Semmit nem meséltél neki? -Azt hiszed, őrült vagyok?
TÚl sokat vagy azzal a lánnyal. Nem akarom, hogy folyton vele legyél.
Ő az egyetlen barátom ezen az átkozott világon.
Soha nem hagysz szórakozni.
Szórakozni. Mindent megkapsz! Szórakozunk együtt, vagy nem?
Amint megkívánsz valamit, azonnal megveszem.
Koncertekre, mÚzeumokba, moziba viszlek.
Minden házimunkát elvégzek!
Ki rak rendet? Én!
Ki főz? Én!
Mi ketten rengeteget szórakozunk. Nem, Lolita?
Gyere ide!
Szeretsz még?
Teljesen. Te is tudod.
Tudod mi az, amit a legjobbban szeretnék?
Nem. Mi az?
Azt, ha büszke lehetnél rám.
Hiszen büszke vagyok rád, Lolita.
Mármint, hogy igazán büszke.
Az iskolai színházban engem akarnak a főszerepbe.
Hát nem fantasztikus?
De kell egy levél, amiben engedélyezed.
Ki választott ki?
Nos, Edusa Gold, a dráma-tanár, Clare Quilty és Vivian Darkbloom.
És kik ezek?
A szerzők. Ők felügyelik a produkciót.
De még soha nem játszottál!
Azt mondják, hogy ritka tehetség vagyok.
Ezt honnan tudják?
A meghallgatáson harminc lány közül engem választottak.
Erről először hallok.
Tudom, meglepetésnek szántam.
Gondolom, Roy is benne van a darabban.
Roy? Mi köze ehhez?
Természetesen Roy és Rex is benne vannak.
Honnan tudjam? Csak tegnap ismertem meg őket.
Másrészt, focisták, és nem színészek.
Így egyik napról a másikra színésznő lettél. Szó sem lehet róla.
-Szó sem lehet róla! -Nem neked való az a közeg.
Miféle közeg? Egy iskolai színkör!
Mondtam már, hogy nem engedlek azok közé a fiÚk közé.
Ez csak Újabb kifogás, hogy találkozhass velük és közelebb kerülhess hozzájuk.
-Nem szeretsz. -De szeretlek.
-Nem szeretsz. -Szeretlek, Lolita.
Megőrjítesz. Semmit nem engedsz.
Legszívesebben bezárnál ebbe a koszos házba.
Menj és mosd meg az arcod! Én addig lent megcsinálom a sültet.
Egyszer még megbánod.
-Lemegyek megcsinálni a sültet. -Sajnálni fogod, hogy...
És vigyázz a körmeidre!
Jó estét, Dr. Humbert.
Ki maga?
Dr. Zemph vagyok.
Dr. Humbert, örülök, hogy találkozunk.
Én vagyok a Beardsley gimnázium pszichológusa.
Itt volt...? Mármint, ki engedte be?
A kislánya nyitott ajtót,
mikor elsietett a zongoraleckére,
és mondta, hogy itt várjak, amíg maga meg nem jön.
Szóval itt vagyok.
Érezze magát otthon!
A sötétben voltam, hogy ne pazaroljam a villanyt.
Ez nagyon kedves magától.
Ugyan már!
Miben lehetek a segítségére, Mr. Zemph?
Dr. Humbert, feltehetek Önnek egy őszinte kérdést?
Kérem!
Azon tanakodunk, vajon megtanította-e valaki Lolitát az élet dolgaira?
-A dolgokra? -Az élet dolgaira.
Lolita egy aranyos kis gyerek,
de az érettség eljövetele mintha...
gondokat okozna nála.
Tényleg nem gondolom, hogy beszélgetnünk kellene erről.
Nos, Mr. Humbert, maga számára még mindig az a kislány, akit a karján ringatott,
de azoknak a fiÚknak, a Beardsleyben...
Csinos lány,
tudja a mozgása vonzó,
és az alakja is olyan, hogy felkelti a figyelmet.
Maga és én, mik vagyunk mi?
Az erő szimbólumai az íróasztal mögött.
Aláírunk, szerződéseket kötünk,
és folyamatosan döntéseket hozunk.
De ha visszaemlékezünk...
Mik voltunk még tegnap?
Tegnap, Mr. Humbert,
maga és én is kis gimnazista srácok voltunk,
akik a gimnazista lánykák könyveit cipeltük.
Emlékszik még?
Dr. Zemph, én a francia irodalmat tanítom.
Nem voltam elég világos.
Dr. Humbert, szeretnék megosztani magával néhány konkrétumot.
"Provokatív és durva. Sokat sóhajtozik az órákon."
Sóhajtozik, olyan hangokat kelt, mintha...
"Állandóan rágógumizik." Megállás nélkül rágja a gumit.
"Vigyáz a könyveire."
Ez nem érdekes. "Kellemes hangja van.
"Nagyon gyakran vihog és izgatott." Vihog a dolgokon.
"Kicsit álmodozó. Nem koncentrál."
Egy ideig nézi a könyvet, majd elunja.
"Saját viccei vannak."
Amiket senki sem ért, így nem is tudja másokkal megosztani.
"Vagy igazán összeszedett, vagy egyáltalán nem az."
Nem tudjuk dönteni, hogy melyik.
Mindehhez járul, Dr. Humbert,
hogy a rÚzsával egy igen trágár szót írt...
az egészségügyi füzetre.
Ezért véleményünk szerint a libidó akut elnyomásában szenved,
a természetes ösztönök elnyomásában.
Nem látom, hogy mindennek mi jelentősége van...
iskolai teljesítménye szempontjából.
Mi amerikaiak...
haladóak és modernek vagyunk.
Úgy gondoljuk, hogy fontos a diákokat felkészíteni...
a kölcsönösen kielégítő párkapcsolatra, és a sikeres gyereknevelésre.
Hiszünk ebben.
Mit javasol?
Azt, hogy...
Dr. Cudler, aki a Nevelőtanács körzeti pszichológusa,
három másik pszichológus társaságában meglátogatja magukat idehaza,
hogy alaposan kikutathassák...
az itthoni helyzetet.
Az itthoni helyzetet?
Hogy az elnyomás közvetlen gyökeréig hatolhassanak.
De elnyomásról szó sincs, Dr. Zemph.
Vegyem ezt Úgy, hogy nem hajlandó együttműködni...
Dr. Cudlerrel és az embereivel?
Nem utasítok el semmit, de kérem, értsen meg.
-Nem, nem akarok... -Tessék? Mit mond?
Visszautasítom,
hogy furcsa pszichológusok kvartettje...
szaglásszon a lakásomban.
Attól tartok, hogy...
nincs választása.
RágyÚjt?
Nincs?
Az öné lehet.
Nézze, Dr. Humbert,
nem akarom az ügyet magasabb szintre vinni,
-ha találunk más megoldást. Érti? -Én is inkább elkerülném.
Akkor segítenie kell.
Mit tehetek?
Nem tudom, talán van valami másik megközelítés,
valami teljesen Új. Mit gondol?
Nincs hozzá kedve?
A beilleszkedés Új területei Lolita számára,
talán az iskolai különfoglalkozásokban való aktívabb részvétel?
Soha nem tiltottam el a különfoglalkozásoktól...
-Különfoglalkozások. -Elnézést!
Kérdeztük Lolitát az otthoni helyzetről,
de egy szót sem szól, hallgat.
Így megkérdeztük a barátait, akik olyan dolgokat meséltek,
amit itt most inkább nem ismétlek el magának.
De van valami, ami teljesen világosan kirajzolódott:
Az, hogy Önnek, Dr. Humbert, végleg vissza kellene vonnia a tilalmát...
a színkörben való részvétellel szemben.
Talán hibáztam a színkörrel kapcsolatban.
Nagyszerű magától, hogy elismeri. De ha már itt tartunk,
miért nem enyhít a randevÚkkal...
és a tánccal kapcsolatban is?
Gondolja, hogy azok is ugyanolyan fontosak?
Dr. Humbert, a következőt gondolom.
Magának és nekem minden erőnkkel meg kell akadályoznunk...
Dr. Cudlert és kvartettjét abban, hogy itthon...
szaglásszanak. Ezt gondolom.
Egyetért velem?
BEARDSLEY GIMI "THESP" BEMUTATJA AZ "üldözött Varázslók"-at
Többé nem állok eléd, te rÚgkapáló kecske.
Ne remegj, kis nimfa!
Egy rÚgkapáló kecskét látsz magad előtt.
A varázsló meg van babonázva.
Nézd, Szemiramisz, nézd!
Igen, a kecske ledobta a szarvait!
Vigyük a Sötétség Birodalmába!
Igen.
A Sötétség Birodalmába! El! El!
Jó estét, Dr. Humbert!
-Tetszett az előadás? -Nagyon. Minden percét élveztem.
Nem tudom, hogy a szimbolizmusa néhol nem volt-e vaskos.
Igen, értem, de ugye aranyosak voltak a fiÚk és a lányok?
Nem igaz? Különösen a kis Lolita.
Tökéletesen játszott. Biztosan nagyon büszke rá.
Igen. A teljesítménye engem is nagyon meglepett.
Megkért, hogy ne menjek el egyetlen próbára sem.
Ebben a korban mindennek sÚlya van.
Biztosan nagyon keményen dolgozott.
Érthető, hogy felfüggesztette a zongoraleckéit.
Végülis, csak...
Elnézést, "felfüggesztettem a zongoraleckéit"?
-Tud zongorázni, Dr. Humbert? -Mostmár alig.
Nem magával volt órája szombaton?
Nem.
És egy héttel korábban sem?
Nem. Felhívott, hogy próbája van.
Tulajdonképpen, nem volt órán már...
négy hete!
Remélem, nem mondtam valami rosszat.
Egyáltalán nem. Biztos valamit félreértettem.
Apropó, Dr. Humbert, olyan kevés ember van Beardsleyben,
aki szereti a zenét, ezért gondoltam,
ha egyszer eljönne, játszanék magának valamit.
Sort kerítek rá. Köszönöm. Most elnézést!
-Jó estét, Dr. Humbert! -Szia, apa!
-Hát nem volt csodálatos? -Hogy tetszett?
Buli lesz az egész társulatnak és a szerzőnek.
-Mindenkit meghívtak. -Haza kell vinnem Lolitát.
-Kis sztárunk eleget szórakozott. -Mindenki látni akar!
Nem akarom, hogy még egy zongoraleckét kihagyj!
-Egyet sem hagytam ki. -Tudod, miről beszélek.
Köszönj el!
Nem egy közönséges buli.
-A társulat bulija... -Később megbeszéljük.
Brewster,
hozz egy A-típusÚ Kodak-filmet!
-Nem mégy föl! -De igen!
-Beszélnünk kell. -Hagyjál!
-Fáj a karom! -Ne üvölts!
Hagyjál békén, te pojáca! Szállj le rólam!
ülj le! Most válaszolsz néhány kérdésre!
Hogyan mersz így rángatni?
-Hagyd abba ezt a buta kiabálást! -Ki vagy te,
hogy nem engedsz el a bulira?
-Hagyd abba a kiabálást! -Nem érdekel, ha jön a rendőrség!
Rendben, most csukva van, kiabálhatsz. Kiabálj!
Halljuk, milyen hangosan tudsz kiabálni!
Most talán elmondod.
Mit csináltál szombat délután, kettőtől négyig?
Zongoraórán voltam.
-Hazugság. -Nem az.
Véletlenül megtudtam, hogy négy hete nem voltál zongoraórán.
Kérdezd meg Miss Starchot!
Megkérdeztem. Egyébként honnan tudnám?
Ő mondta. Találkoztam vele ma este. Nem láttad az előadáson?
Most ki vele!
Mit csináltál ezeken a délutánokon?
-Tényleg tudni akarod? -Igen. Tudni akarom.
Rendben. Elmondom az igazságot.
Külön próbákon voltam.
Ez a legnagyobb hazugság, amit csak mondhatsz.
Ne mondj semmit! Tudom, mit csináltál.
Azzal a főszereplővel voltál,
Roy-jal, vagy nem?
Meghibbantál.
Elég! Hagyjuk ezeket a buta kliséket!
Elég ebből!
Azzal a fiÚval voltál?
-Gyerünk, ki vele! -Neked orvos kell.
-Képzelődsz. -Hallgass, Lolita! Elég a butaságokból!
Ha megesküszöl, hogy nem igaz, megígérem, hogy hinni fogok neked.
Semmire nem esküszöm meg. Úgysem hiszed el.
De igen.
Ugyan már! Nem fogsz hinni nekem.
Az egészet elfelejtem. Soha többé nem kérdezlek róla.
Nem fogsz hinni nekem. Miért esküdözzek?
Rendben van, hiszek neked.
Részben az én hibám. Beismerem.
Emiatt a borzalmas hely miatt van az egész.
Jönnek, és beleütik az orrukat a dolgainkba,
és már alig látlak, az üdítőiddel és a...
Hagyd abba!
Elmehetnénk innen.
Semmi nem tart itt.
Nincsenek kötelezettségeink. Senkinek nem tartozunk lakbérrel.
Egyszerűen összecsomagolhatnánk. Még ma éjjel. Elmehetnénk.
Gyönyörű utazásra vinnélek, körbe az országban.
Nem mehetsz el innen.
Miért nem?
Dolgoznod kell. Mi lesz az állásoddal?
Az állásom semmit nem jelent a számomra. Cikkeket írhatnék...
A könyvem hamarosan megjelenik. Nagyon jó ötlet.
Iskolába kell járnom. Mi lesz az oktatásommal?
Miféle oktatást kapsz te itt?
Sokkal többet tanulsz, ha velem utazgatsz.
A jövő héten még két előadásunk van.
Ne gyere az előadással! Az volt, ami közénk állt.
Minden azzal kezdődött.
Nem akarsz visszamenni oda, ahol voltunk,
mielőtt erre a szörnyű helyre jöttünk?
Nem akarsz velem jönni?
Nem!
Utállak!
Azzal az undorító fiÚval akarsz maradni!
Igen!
-Miért nem szállsz le rólam? -Csönd legyen,
-te szörnyű kis pszichopata! -Engedj el, te roncs!
Valamit megígérhetek:
Többé nem találkozol ezekkel az undorító fiÚkkal.
-Ez valami, amit... -Van egy hírem a számodra.
Azt csinálok, amit akarok, amikor akarom,
-és akivel akarom, és... -Fogd be a szád!
-...nem akadályozhatod meg! -Csönd legyen!
-Miss Lee Bone! -Dr. Humbert, bemehetek?
Miben segíthetek?
Kicsit kellemetlen, de...
Gondoltam, jobb, ha tudja, hogy nagy a zaj, minden szó áthallatszik.
Kis családi veszekedésünk volt.
A gyerek hangja nagyon éles, amikor izgatott.
Igen, teljesen megértem, de...
Vendégem van, egy pap, és megérti...
Kérem, adja át neki bocsánatkérésemet.
A zongoraórákról vitatkozunk.
Jó éjszakát!
-Milyen csinos kosztüm! -Az iskolai színkörben volt este.
Persze, az iskolai színkör.
Dr. Humbert, remélem...
tudja, mennyire fontos nekem a jószomszédi kapcsolat, de...
el kell mondanom, hogy a környék kezd...
érdeklődni maga és a lány iránt.
-Nem értem, mi okuk lehetne erre. -Tudja, milyenek az emberek!
Vissza kell mennem a vendégemhez.
Nincs kedve csatlakozni?
Nagyon kedves Öntől, köszönöm, de majd inkább máskor.
Rendben.
Akkor, jó éjszakát!
Gyere, hazamegyünk!
-Várj! -Eltiltottalak a bulitól!
Nem akartam elmenni.
-Kivel beszéltél? -Téged akartalak hívni.
Valakivel beszéltél. Ki volt az?
Rossz számot hívtam.
Idehallgass, döntöttem.
Igen?
EI akarok jönni az iskolából.
Többé nem akarom, hogy haragudj rám.
Mostantól minden nagyszerű lesz.
-Komolyan gondolod? -Utálom az iskolát, utálom a színdarabot,
Tényleg. Soha többé nem akarok visszamenni.
Az jó.
Utazzunk el holnap! Egy hosszÚ utazásra,
és oda megyünk, ahova akarok, igaz?
Igen, drágám.
-Boldog vagy? -Hát persze.
A pokolba a színdarabbal! Érted?
Igen, ez jó.
Menjünk haza! Olyan romantikus hangulatban vagyok!
A fékeket ellenőriztettem, a csöveket kitisztíttattam,
a szelepeket átfújattam.
Az iskolában megígértük, hogy visszajövünk,
amint a Hollywood-i kötelezettségnek vége.
Azt találtam ki, hogy főtanácsadó vagyok egy filmben...
az egzisztencializmusról, ami akkor még sokat vitatott téma volt.
Nem tudom megmondani a pontos napját, amikor először észrevettem,
hogy valaki követ minket.
Furcsa, mennyire félreértettem a végzetjeleit.
Kérem, töltse tele!
Fázom, kiveszek egy szvettert.
Figyelj kicsit!
Muszáj ilyen gyorsan menni? Mindkettőnket megölsz!
Mire ez a nagy rohanás?
Egy autó követ minket, azt szeretném lerázni.
Bár egy ideje nem látom. Talán eltűnt.
Tényleg?
Nem akarlak megijeszteni, de már három napja követ,
és tegnap kint állt a motel előtt.
-Én nem láttam semmit. Biztos vagy benne? -Igen, biztos.
Szerintem képzelődsz.
Mit akart tőled az az alak a benzinkÚtnál?
Kicsoda?
Volt egy ember a benzinkÚtnál. A mosdóból láttam.
Senkit nem láttam. Ja, igen!
Kérdezte, hogy van-e térképem. Biztosan eltévedt.
Lo, figyelj rám!
Nem tudom, hogy hazudsz-e, vagy beteg vagy,
és már nem is érdekel, de szerintem az az ember...
volt a kocsiban, amelyik követett.
-Ez nevetséges. -Biztosan rendőr.
-Rendőr? -Igen.
Ha az, akkor a legrosszabb, ha kimutatjuk, hogy félünk tőle.
Ne is vegyük észre, lassíts!
Elmondanád,
pontosan mit mondtál neki, és ő mit mondott?
Mondtam már.
Kérdezte, hová megyünk?
Csak egy térképet kért.
Szerintem ezt inkább a benzinkutastól kellett volna kérnie.
Szerintem is okosabb lett volna.
Mindegy, szerintem leráztuk.
Mondtam, hogy hajts lassabban!
Hagyj békén!
-Ne beszélj így velem! -Szerinted én akartam a defektet?
Nézd, a kilencek átfordultak az Újabb ezresbe!
Ott van.
Micsoda?
Az autó. Nem ismered meg?
Nem.
Ne nézz oda!
Nem akarom, hogy tudja, hogy láttuk.
-Minek állt meg? -Talán segíteni akar.
Olyan messziről nem tud segíteni.
Nem lehet rendőr, mert az mellénk állna, és megbüntetne.
-De a rendőrség... -Gondolkozom.
Talán egy speciális rendőrség, amelyik követi az embereket.
Mint a kiskorÚakat megfigyelő csoport! Vicces!
Csönd legyen! Ne beszélj! Gondolkodnunk kell.
Most mit csinálunk?
Elég csendben vagyok?
Kérlek, ne akarj okos lenni! Nagyon fáj a karom.
-Tényleg? -Nem tudom, mi történt.
Most mit csinálunk?
Kiszállok az autóból,
odamegyek és szembenézek vele.
Megkérdezem, "Mit csinál?"
-Én nem tenném. -Miért nem?
Veszélyes is lehet.
Borzalmas ez a kar.
Mintha lélegezni sem tudnék rendesen.
Biztos csak a bélgáz.
Igen, biztosan az.
A következő városban talán elmehetnél orvoshoz.
Nem, rendbe jövök.
Biztosan ettem valamit.
Pillanat!
Egyszer olvastam a Reader's Digest-ben, hogy a szívinfarktus így kezdődik.
Abbahagynád?
Te hagyd abba!
Elegem van a panaszaidból.
Ha érdekel, én sem érzem valami jól magam.
Elindult.
Na és?
Megfordul.
Elmegy.
Fázol?
Mindenem fáj.
Biztosan az ázsiai influenza.
Hadd nézzem a homlokod!
Szép kis pár, nem igaz?
Te csak pihenj és nyÚlj el a széken, ha Úgy jobb,
én meg megpróbálom...
kicserélni a kereket.
Jó reggelt!
Jó reggelt, Mr. Humbert! Azt hiszem, egyfelé megyünk.
Éppen orvosságot akartam beadni a lányának.
-Hogy van? -Ma már sokkal jobban.
Nincs láza, és a köhögés is csökkent.
Drágám, itt van apád.
-Hogy vagy? -Jól.
Sokkal jobb színben vagy.
Milyen csÚnya virágok!
De azért köszönöm.
Nővér, hozna egy kis vizet, hogy ezeket betehessük?
Persze.
üzeneteket kaptál a kórházban?
Elnézést!
Apád azt hiszi, hogy a barátom üzenetei neked szólnak?
Azt hittem, hogy a kórházi számla, vagy valami.
-Muszáj mindenkivel összeveszned? -Teljesen logikus kérdés volt.
Mi van veled? Szörnyen nézel ki.
Azt hiszem, megfáztam.
Tőlem kaptad el?
Gondolom.
Mr. Humbert, elvinné az autóját a látogatók parkolójába?
Sajnálom. Siettem, és nem éreztem tÚl jól magam.
De közvetlenül a "Csak itt dolgozóknak" tábla alatt hagyta.
Rendben. Azonnal megyek.
Sajnálom, de ezek a szabályok.
Mary csak segíteni akart.
Nem kétlem, hogy veled is mindig ilyen segítőkész.
És nem csodálkoznék, ha megbeszéltétek volna egymással a titkaitokat.
Ne kezdd el Újra!
Hoztam néhány könyvet.
A barátom, Baer professzor, A romantikus költészet,
ez meg valami, ami tetszeni fog, A tánc története, és...
James Joyce-tól, A müvész fiatalkori portréja.
-Kié ez? Nem a tiéd. -Maryé.
Mióta viselnek a nővérek szolgálatban sötét szemüveget?
Már megint ugyanaz!
Mit mondtak, mikor jöhetsz ki?
Tessék?
Olvasol, vagy velem beszélgetsz?
Persze.
Mit mondtak, mikor jöhetsz ki?
Szerintem még 48 órát benntartanak.
Rendben. Kedden korán indulunk,
és három nap alatt eljutunk a mexikói határra, és...
akkor vége lesz a bennünket követő titokzatos ügynököknek.
Mr. Humbert, kérem, vigye el a kocsiját.
Megyek már.
Viszlát!
Még elkapom a náthádat.
Ma este ágyban maradok, és ápolom magam,
így csak reggel találkozunk.
Szia.
Halló. Humbertprofesszor?
Igen.
Hogy van, professzor?
Nos... Ki beszél?
Nagyon sajnálom, ha zavarom.
Remélem, hogy nem ébresztettem föl ebben a késői órában.
Érdekelt, hogyjól érzi-e magát...
szép kis városunkban.
Ki beszél?
A nevem... Bár nem is érdekes.
Egy furcsa, megjegyezhetetlen név,
ugye megérti, professzor úr?
De a részlegemet kicsit aggasztják, némileg aggasztják azok a furcsa...
pletykák, amik Ön és a magával utazó...
csinos kis lánnyal kapcsolatosak.
Nézze, tartok tőle, hogy be kell mutatkoznia,
mert így ez a beszélgetés egyre lehetetlenebb.
Professzor úr, mondjon meg valamit...
gondolom, hogy utazgatás közben...
nincs sok ideje rendszeresen pszichiáterhezjárni,
nem igaz?
Nincs pszichiáterem, és szükségem sincs rá!
Megmondom, miért kérdezem, nézze,
az aktáink Önt úgyjellemzik professzor,
szóval, úgy szerepel, mint fehérbőrü, özvegy férfi.
Nem tudom, hajlandó-e a nyomozóinknak...
jelentést tenni...
jelenlegi szexuális életéről, ha van.
Nem tudom, ki maga, és nem érdekelnek...
a nyomozói, így félek, hogy be kell fejeznünk...
a beszélgetést.
Professzor úr, a "félek" freudi szakszó.
-Keres valamit, uram? -Igen. A nevem Humbert.
Ki akarom fizetni a 3-as szobában lévő Miss Haze számláját. Hazaviszem.
Van engedélye a doktortól?
Azt csinálok, amit akarok. Semmi köze a doktorhoz.
Kell egy engedély a doktortól.
Mi ez, börtön vagy kórház?
Félek, hogy beszélnie kell Dr. Keagy-vel.
Dr. Keagy! Dr. Keagy-t kérik a bejárathoz!
Bemegyek hozzá, és felébresztem.
Nem mehet be.
Szólok, hogy csomagoljon be.
Dr. Keagy azonnal itt lesz. Miért nem várja meg?
-Igen, Miss Fromkiss? -Dr. Keagy, Mr. Humbert.
Mióta tart ez a köhögés, Mr. Humbert?
Jól vagyok, köszönöm. Ki szeretném fizetni...
Miss Haze számláját, hogy elvihessem.
Nem ment már el?
-Utánanézek. -Nem mehetett el.
Igen, ma este negyed kilenckor elengedtük.
Lehetetlen.
-Igen, negyed kilenckor elment. -Ez nem érdekel.
Maga, Nővér, hogy hívják? Ugye ott van még?
Mr. Humbert, a lánya ma este elment.
Ez nevetséges.
Hová megy?
Azonnal jöjjön vissza!
Nem mehet most be! Ez egy kórház!
-Hova rejtették? -Vegyék le róla a kezüket!
Hol van?
Tartsák! Tartsák!
Engedjenek el!
-Mit művel? -Tartsák!
Hol van?
-Nyugalom! -Sidney, kényszerzubbonyt!
Rendben. Nyugodt vagyok.
Doktor Úr, ez biztosan elmebeteg.
A mostohalánya...
a betegünk volt, és a nagybátyja elvitte ma este.
-Nagybátyja! "Nagybátyját" mondott? -Igen.
-Engedjenek! -Tartsák!
Tartsák. Megvan, Andre!
Rendben. Engedjenek el!
Nézze uram,
nagy felfordulást okozott. Tartsák!
Kihívhatjuk a rendőrséget.
A rendőrséget! Nem. Nem kell rendőrség. Minden rendben van.
Beszéljünk nyugodtan!
A lányt ma este szabályosan elengedték a nagybátyjával.
Ha maga mondja!
Van, vagy nincs nagybátyja?
Rendben, mondjuk, hogy van.
Mit jelent az, hogy "mondjuk"?
Jó, van nagybátyja.
Gus bácsi, már emlékszem is,
ő jött érte a kórházba. Elfelejtettem.
-Elfelejtetted? -Igen, elfelejtettem!
-Ilyet nem szoktak elfelejteni. -Nem olyan hihetetlen.
Maguk nem ismerik Gus bátyámat. Őt nagyon könnyű elfelejteni.
Részeg, ez minden.
Igen, tÚl sokat ittam.
Személyes problémáim vannak, értik?
-Itt van, Doktor Úr. -Minden rendben, Sidney.
Kér egy kis kávét, vagy valamit?
Nem, köszönöm. Tényleg mennem kell.
Gondolja, hogy elég jól van?
Igen. Csak segítsenek föl, sokkal jobban vagyok.
ügyeljenek, hogy hazaérjen!
Segítsék fel!
Nem hagyott esetleg valami üzenetet nekem?
Nem. Feltételezem, hogy nem.
Március 19. Drága Apa!
Hogy vagy?
Sok szomorÚságon és nehézségen mentem keresztül.
Férjhez mentem.
Gyereket várok.
Megőrülök, mert nincs elég
pénzünk kifizetni az adósságainkat, és elmenni innen.
Kérlek, küldj nekünk egy csekket!
Micsoda meglepetés!
Szóval ez lenne Mrs. Schiller!
Bocsásd meg az öltözékem, de éppen a vasaló-napom van.
Azért gyere be!
Remekül nézel ki! Elvehetem a kabátod?
Nem, inkább megtartom.
Egy hete írtam neked.
Kezdtem azt hinni, hogy haragszol.
Nem lepne meg.
Nem volt szép dolog tőlem ilyen sokáig eltűnni,
majd pénzt kérni.
-Kérsz kávét? -Nem, köszönöm.
Vagy inni valamit?
Nem.
Egy hónap mÚlva erre már nem leszek képes.
Ő az?
Az ott szemben.
Igen, ő Dick.
Semmit nem tud rólunk,
Úgyhogy vigyázz, mit mondasz.
Nevetséges! Azt akarod, hogy mindezt elhigyem?
Miért? Csak nem gondolod, hogy elmondom neki?
Mit gondol, ki vagyok?
A mostohaapám!
Akkor nem ő vitt el a kórházból.
Persze, hogy nem!
Mióta ismered?
Talán egy éve. Phoenixben találkoztunk. Pincérnő voltam.
És én kit keresek?
Arról nem érdemes beszélni. Mindennek vége.
Lolita, tudnom kell.
Sajnálom, de nem mondhatom el.
Lolita, minden jogom megvan tudni.
A csudába! Nem kellett volna írnom neked.
Nem írtál volna, ha nem kell pénz.
Ha megértő lány vagy, és akarod azt,
amit hoztam neked, akkor elmondod, amit tudni akarok.
Emlékszel még Dr. Zemph-re?
A német pszichológus, aki elment hozzád Beardsley-ben.
Ő volt az?
Nem pontosan.
Nem találóskérdésekért jöttem.
Mondd meg, ki volt az!
Akkor engedd befejezni!
Rendben.
Emlékszel még az autóra, amelyik követett minket?
Nem felejtek ilyen gyorsan.
Emlékszel még anya régi szerelmére az iskolai táncpartin?
Nem, arra valószínűleg nem emlékszel.
Emlékszel a fickóra, akivel a hotelben beszéltél, amikor eljöttünk a táborból?
Azt mondta, hogy rendőr-konferencián van.
Halványan, igen.
Emlékszel arra, aki felhívott a motelben?
Amikor eltűntél?
Nagyonis emlékszem.
És még mindig nem találtad ki?
Mondtam már, hogy nem játszani jöttem.
Ki volt az?
Clare Quilty.
Melyik volt Clare Quilty?
Természetesen mindegyik.
Dr. Zemph is Clare Quilty volt?
Gratulálok.
Gondolom soha nem jutott eszedbe, hogy amikor beköltöztél hozzánk,
a világom nem körülötted forgott.
Bele voltam zÚgva még...
abból az időből, amikor anyához járt.
Nem olyan volt, mint te vagy én.
Nem normális ember volt.
Egy zseni volt.
Egyfajta...
csodálatos japán filozófiával állt az élethez.
Emlékszel a hotelre, ahol megszálltunk, visszafele a táborból?
Véletlen volt ott,
de azonnal rájött, mi van közöttünk.
Attól kezdve minden lehetséges trükköt kitalált.
És a brilliáns trükkjeivel engem akart kínozni?
Néha szükség volt rá, mint a német pszichológus esetében.
Be kellett csapnia, hogy elengedj a darabjába,
különben hogyan találkoztunk volna?
Szóval ezért akartál játszani!
Igen.
Az állítólagos zongoraórák helyett...
ezzel az emberrel voltál?
Ő volt az egyetlen férfi, akibe valóban belebolondultam.
Nem felejtesz ki valakit?
Dick nagyon édes,
és boldogok vagyunk,
de ez nem ugyanaz.
És én? Én persze nem számítottam.
Nem mondhatod ezt. A mÚltnak mindenesetre vége.
A keleti-agyÚ zsenivel mi lett?
Ne gÚnyolódj már! Nem vagyok köteles elmesélni.
Nem gÚnyolódok.
Csak tudni szeretném, mi történt.
A kórházból hová vitt?
Új-Mexikóba.
Azon belül hova?
Egy lovas üdülőbe, Santa Fe mellett.
Az egyetlen baj az volt, hogy egy csomó furcsa barátja is ott volt.
Miféle furcsa barátok?
Furcsa...
festők, nudisták, írók, sÚlyemelők...
Gondoltam, hogy kibírom pár hétig,
mert szerettem. Hollywoodba készült,
hogy írjon egy darabot,
és megígérte, hogy szerez nekem egy szerződést,
de nem lett belőle semmi.
Ehelyett azt akarta, hogy másokkal együtt...
játsszak valami művészfilm-szerűségben.
És szerepeltél?
Nem.
Erre kirÚgott.
Visszajöhettél volna hozzám.
Bocsánat, drágám, de Bill elvágta az ujját.
Csak karcolás.
Dick, ez a mostohaapám, Humbert professzor.
-Hogy van, professzor Úr? -üdvözlöm.
Ő a szomszédunk, Bill Crest.
-Örvendek, professzor. -üdvözlöm.
Lo nagyon sokat mesélt magáról.
Be kellene kötnünk ezt az ujjat.
Nagy meglepetés, professzor.
Amikor nem válaszolt a levélre, féltünk, hogy...
még mindig haragszik, amiért Lo elszökött hazulról.
-Egy sört? -Nem, köszönöm.
Biztosan kiszáradt ezen a hosszÚ Úton.
Ez valami külföldi sör. Ízleni fog.
Nem kérek, köszönöm.
A géz fönt van.
-Sajnálom. -Nincs semmi baj.
-Adhatok valami mást? -Semmit, köszönöm.
Hogy jöttök ki egymással?
Jól.
Beszélj hangosan! Rosszul hall.
Az egyik nekem van?
Hát persze, drágám.
Remélem, marad egy kicsit.
Kicsit felkészületlenül ért az érkezése, de igyekszünk majd megoldani.
Sajnos tovább kell utaznom.
Felszabadítjuk a fenti ágyat.
Mi lent alszunk, mert Lo szereti nézni a tévét.
Nem maradhat, Dick.
Kár! Pedig jó lenne!
Mesélj neki Alaszkáról!
Tényleg! Gondolom Lo írta, hogy Alaszkába készülünk,
meg minden, a levélben.
Csodálatos lehetőség.
Jó lehetőség egy magamfajta fickónak bekerülni egy gyárba.
Most adnak át egy gyárat, és...
ha elég pénzt össze tudunk kaparni,
talán az Ön segítségével, akkor mehetünk.
Van egy kis régi adósságunk, mert tÚl messzire nyÚjtózkodtunk.
Hogy vannak Farlowék?
John Farlow jól van. Ő adta át a leveledet.
Nagyon rendes gyerek, Haze professzor. Nagyon.
Megőrül a kutyákért és a gyerekekért. Biztosan jó anya is lesz.
Alaszka nagyszerű hely gyerekeknek. Sok hely van szaladgálni.
Olyan, mintha Új lenne.
Bill, mehetünk vissza dolgozni. Gondolom, még sok beszélnivalójuk van.
Örültem a találkozásnak, professzor.
Amikor befejezték, papa, remélem, szólíthatom így,
jöjjön hátra, és megmutatom, mit csinálok a gyereknek.
Köszönöm.
Csak kiabálj drágám, ha segítség kell a konyhában!
Dick nagyon aranyos, igaz?
Gyere ide!
Mi van?
Mit csinálsz?
Talán fölösleges, de el kell mondanom.
Az élet rövid.
25 lépés választ el a kocsitól.
Tedd meg, most azonnal!
Tessék?
Gyere el velem, így, ahogy vagy.
Csak akkor adod ide a pénzt, ha elmegyek veled egy szállodába?
Félreértesz.
Hagyd itt a férjed és ezt a rettenetes házat!
Azt akarom, hogy velem élj és velem halj meg, és mindent velem csinálj!
Te megőrültél!
Komolyan beszélek, Lo. Soha nem voltam józanabb.
Újra kezdjük. Elfelejtjük a történteket.
-TÚl késő van ehhez. -Nincs tÚl késő.
Halkabban!
Ne mondd, hogy késő van, mert nincs.
Ha gondolkozási időt akarsz, rendben van,
mert három évet vártam már,
és várhatok egész életemben, ha muszáj.
Semmit nem adsz föl, nincs semmi, ami itt tart.
Rendben, ez a férjed, de ez lényegtelen.
Már a találkozás is véletlen volt.
Semmi nem köt hozzá, míg hozzám köt...
minden, amit együtt átéltünk, te meg én.
Három hónap mÚlva megszülöm a gyerekét.
Tudom.
TÚl sok mindent romboltam le eddig. Nem tehetem meg vele. Szüksége van rám.
Ugyan már, ne csinálj jelenetet!
Hagyd abba a sírást! Bármikor bejöhet.
Abbahagynád a sírást?
Nem kérek érte semmit,
és Úgyis a te pénzed,
a ház béréből van.
Négyszáz dollár készpénzben.
Négyszáz dollár!
Kiállítottam egy csekket 2500 dollárról.
Van valaki Ramsdale-ben,
aki hajlandó törleszteni a házra a hitelt,
és előre kifizet tízezer dollárt.
Itt vannak a papírok.
Vagyis 13 ezer dollárt kapunk?
Ez fantasztikus!
Ugyan már, ne sírj!
Sajnálom.
Próbálj megérteni.
Sajnálom, hogy olyan sokat csaltam,
de talán ilyen az élet.
Hová mégy?
Hallgass rám! Maradjunk kapcsolatban!
Írok, amikor megérkeztünk Alaszkába.
Quilty!
Epilógus
Humbert Humbert szívtrombózisban halt meg a börtönben
miközben az ítéletét várta Clare Quilty meggyilkolásáért.