Ketchupot.
Mit adhatok, uraim?
Nem is tudom. Te mit akarsz enni, Al?
Még nem tudom, mit eszek.
Én sült sertéspecsenyét kérek, alma mártással és burgonyapürével.
- Az még nincs kész. - Akkor minek van az étlapon?
Az a vacsora menü. 18 órától lehet kérni.
Az, az óra tíz percet siet. A vacsora még nincs kész.
Nem érdekel az óra. Mit lehet enni?
Hát, tudok ajánlani több féle szendvicset...
szalonnát tojással, májat és bacont, steaket, sonkát és tojást...
Én csirke krokettet kérek, tejszínes mártással...
zöldborsóval és burgonyapürével.
Az is vacsorára lesz.
Minden, amit szeretnénk, vacsorára lesz. Maga így végzi a munkáját?
- Adhatok sonkás tojást, baconös tojást... - Akkor sonkás tojást kérek.
Nekem adjon egy szalonnás tojást.
- Egy sonkás és egy szalonnás rendel. - Máris!
- Tud adni valami inni valót? - Van szóda, sör, gyömbér...
Azt kérdeztem, van e valami ital?
Nincs.
- Micsoda heves kis város. Mi a neve? - Brentwood.
Hallottál valaha is Brentwoodról?
Mit szoktak itt csinálni esténként?
Megeszik a vacsorájukat.
Mindannyian ide jönnek és jól megvacsoráznak.
- Ez így van. - Maga egy okos fickó, igaz?
- Hogyne. - Hát, szerintem nem. Szerinted, Al?
Egy hülye.
Hé, te, mi a neved?
Adams. Nick Adams.
- Még egy lángelme. - Ez a város tele van okos tojásokkal.
Egy sonka és egy szalonna, kész!
- Melyik, melyiküké? - Nem emlékszel, nagyokos?
- Mit nevetsz? - Semmit.
- Látsz valami vicceset? - Nem.
Akkor ne nevess.
Rendben.
- Azt hiszi, ezzel minden rendben. - Ó, ő egy bölcs ember.
Mi is a fickó neve, ott a pult végén?
Elfelejtettem.
- Hé! - Igen?
Menj a pultnak a másikoldalára.
- Micsoda? - Hallottad.
- Mit képzel? - Nem képzelek én semmit.
Jobb, ha bemész, okos tojás.
Ki van a konyhában?
- Csak a szakács. - Szólj neki, hogy jöjjön be.
- Mondják, mit... - Használd a fejed! Hívd ki a szakácsot!
- Sam! - Igen?
Gyere ide.
Mi van?
Ki megyek a konyhába, vele meg a lángésszel.
Ti ketten menjetek vissza.
Ha bárki bejön, mond azt, hogy a konyha zárva van.
Mi ez az egész?
Hé, Al, az okos tojás tudni akarja, hogy mi ez az egész?
- Miért nem mondod meg neki? - Mit gondolsz, mi ez az egész?
- Nem tudom. - Mit gondolsz?
Nem tudnám megmondani.
Hé, Al, az okos tojás nem tudja megmondani mi ez az egész.
Hé, te. Gyere csak ide.
Megmondom mi fog most történni.
Meg fogjuk ölni a Svédet.
Tudod, azt a nagy svédet, aki a másik oldalon, a benzinkútnál dolgozik.
Pete Lunnra gondol?
Hát, ha ez a neve.
- Be szokott jönni ide minden este 6-kor, igaz? - Igen, be szokott.
Mindent tudunk róla.
Miért fogják megölni? Mit ártott valaha is Pete Lunn maguknak?
Soha nem is volt lehetősége, hogy ártson nekünk bármit is.
- Soha nem is látott minket. - Most is csak egyszer fog.
Miért akarják megölni?
- Egy barát miatt végzünk vele. - Hallgass. Túl sokat beszélsz.
Csak felvilágosítottam az okos tojást.
Mit fognak velünk csinálni utána?
Ez tőletek függ.
Ez egyike azon dolgoknak, amiket sosem fogsz elfelejteni.
- Hello, George. - Hello, Fred.
- Lehet vacsorázni? - Sam kiszaladt, de egy félórán belül itt lesz.
Hát, akkor talán jobb lesz, ha addig sétálok egyet.
- Elnézést. - Semmi baj.
Ez szép volt, okos tojás.
Egy igazi kis úriember vagy.
Lunn nem fog bejönni ma este.
- Ezt meg honnan veszed? - Elmúlt 6.
Ha jön is, mindig 6 előtt.
Hallod ezt, Al? Okos tojás nem hiszi, hogy a Svéd felbukkan ma.
Sajnálom, de nincs kiszolgálás.
- Miért nincs? - A szakács elment. Beteg.
Akkor miért nem kerít másik szakácsot?
Egy étkezdét vezet, vagy nem?
Hé, okos tojás.
Ennyire biztos vagy, hogy a Svéd nem fog mutatkozik ma este?
- Igen. - Nem csinálsz bolondot belőlünk, ugye?
Ha nincs itt 6-ra, nem fog jönni.
Nem, ő nem bolond.
Tudja, hogy jobb, ha nem vág át.
- Gyerünk, Al. - Mi legyen azzal a kettővel ott hátul?
Okos tojás?
- Minden rendben lesz velük? - Gondolod?
Persze.
Szerencsés gyerek vagy, okos tojás.
Ez az igazság.
Fogadnod kellene.
Drága jóisten.
Örülök, hogy mind élve megúsztuk.
Ilyen még sosem történt ebben a városban ezelőtt.
Nem tetszik ez nekem. Nem akarok részt venni benne.
Jól van, Sam, minden rendben.
Azért jöttek, hogy megöljék Pete Lunnt.
Le akarták lőni, amint jön vacsorázni.
- A Svédet? - Igen.
Én ezt nem értem. Miért akarná bárki is megölni a Svédet?
Átmentek a benzinkútra. Valószínűleg megszerezik a címét a napi beosztásból.
Nick.
- Te Svéddel dolgozol. Jobb lesz, ha mész és szólsz neki. - Megyek a rendőrségre.
Jobb lesz, ha előbb Svédnek szólsz.
Svéd!
Henrynél voltam. Egy pár fickó bejött és megkötözött engem és a szakácsot.
Bezártak minket a konyhában.
Azt mondták, hogy le fognak lőni téged, amint belépsz az étterembe.
George azt gondolta, hogy el kéne jönnöm és szólnom neked.
- Nem tudok neki mit csinálni. - Elmondom, hogy néznek ki.
Nem akarom tudni milyenek. Kösz, hogy eljöttél.
- Akarod, hogy elmenjek a rendőrségre? - Nem.
- Abból nem lenne semmi jó. - Nincs semmi, amit tehetnék?
- Nem tehetsz semmit. - Nem akarsz elmenni a városból?
Nem. Végig gondoltam mindent.
Miért akarnak ezek megölni téged?
Egyszer valami rosszat tettem.
Kösz, hogy eljöttél.
Ja. Jól van.
Brentwood Rendőrőrs.
A rendőrfőnök most nagyon elfoglalt. Hívja vissza később.
Ahogy nézem, ez a gyilkosság nem igazán érinti Brentwoodot, egyáltalán.
A mi kötelességünk, hogy védjük a polgáraink életét és tulajdonát.
Ez a férfi, Lunn, csak itt lakott, ez minden.
A tettesek a városból jöttek és Lunnt keresték.
Nem lőttek le senki mást a városban.
Kereket oldottak...
és innentől kezdve az ügy az állami rendőrségé.
- Nem a mi hatáskörünk. - Ez az, amit keresek.
Haszonélvező: Mary Ellen Daugherty. Palms Hotel, Atlantic City. Hozzátartozó?
Még nem néztünk utána.
Souvenir, azt hiszem.
Igen, lehetséges.
- Mit tud Lunnról? - Nem sokat.
Egy éve körül jött ide.
Egy panzióban lakott, kint a Spruce Streeten. Mrs. Hirschnél.
Soha nem barátkozott, amennyire én tudom. Elég magának való volt.
Hirsch mama mondja, hogy nem emlékszik, hogy valaha is levelet kapott volna.
Nos?
- Azok ketten nincsenek ezek a fickók között. - Ez biztos.
Ez a két fiú látta a gyilkosokat. Azok bementek Henry gyorséttermébe, Lunnt keresték.
Kijelentették, hogy végeznek vele, amint belép az ajtón.
Csak történetesen Nick Adams is bent volt az nap este az étteremben.
Ő és Lunn együtt dolgoztak a benzinkútnál.
Nekem vissza kellene mennem, dolgozni. Ha végzett velem, akkor mennék.
- Elmehet. - Mondja, Adams.
Miféle fickó volt ez a Svéd?
Semmi baj, Nick. Mr. Riordan a biztosítótársaságtól van.
Hát, nem volt egy rossz ember.
Maga együtt dolgozott vele, rendesen végezte a munkáját?
Hogyne. Könnyen ki lehetett jönni vele.
Azt hiszem, megnézem a holttestet.
Rendben.
Nick, kísérd le Mr. Riordant Pluthnerhez és mutasd be neki.
Mr. Pluthner a hullaház vezetője.
Köszönöm. Szeretnék még beszélgetni egy kicsit Nickkel.
Bármiben is segíthetek, csak szóljon.
Szeretnék egy másolatot Lunn újlenyomatairól, amit hamarosan Washingtonból kap.
- Azonnal el fogom küldeni önnek. - Remek. Nem bánja, ha ezt megtartom?
- Tartsa. Nyugodtan. - Még egyszer köszönöm.
Mondja csak Nick... legutóbb, mikor ön és a Svéd találkoztak...
Helló, Nick. Mi járatban?
Mr. Pluthner, ő Mr. Riordan. A rendőrfőnök kért meg, hogy kísérjem le ide.
Az Atlantic Biztosítótársaságtól vagyok.
Tri-States Oil szállító társaság nálunk biztosítja alkalmazottjaikat.
- Lunn nekik dolgozott. - Nos, a biztosítónak most fizetnie kell.
Nyolc golyót eresztettek belé. Szinte félbe tépték őt.
- "Egyszer valami rosszat tettem." - Hogy?
Ezek voltak az utolsó szavai, Nickhez.
Bárcsak tudnám mit értett ez alatt. "Egyszer valami rosszat tettem."
Nem tudom, de valami régi dolog lehet.
- Honnan veszi ezt? - Csak abból, ahogy mondta ezt.
Olyan volt, mintha valami régen történt volna.
- A Svéd a gyorsétteremben ette meg a vacsoráját, minden este? - Igen.
Kíváncsi vagyok, miért nem mutatkozott azon az estén, mikor a gyilkosok ott voltak.
Egy pár napja otthon maradt. Nem volt valami túl jól.
- Mi volt a baja? - Nem tudom.
A gyomra, vagy valami ilyesmi.
Egy hete formán kezdődött, csütörtökön.
Én a benzinkúton voltam.
Körülbelül egy órával zárás előtt egy fickó hajtott be, egy nagy fekete kocsival.
Egy Caddy volt, azt hiszem.
- Töltse tele. Etilt. - Igen, uram.
Hé, te!
Nézd meg az olajat, jó?
Rendben.
Nézd meg a hátsó gumikat is.
Töröld le a szélvédőt is.
Van ennek a városnak neve?
- Igen? - Mi az?
- Brentwood. - Brentwood?
- 3.38 lesz, uram. - Tessék, kölyök. Köszönöm.
Köszönöm.
Brentwood, mi?
Nick, zárj be. Haza megyek.
Mi a baj Svéd? Beteg vagy?
Igen.
Rosszul érzem magam.
És elsétált, a hasát dörzsölve...
és másnap nem is jött dolgozni.
Nem emlékszem, hogy valaha is kihagyott volna egy napot.
Nem jegyezte meg annak a kocsinak rendszámát?
Nem ebből az államból való, azt hiszem.
Illinois, vagy talán Pennsylvania.
És az a férfi a kocsiban, hogy nézett ki?
Hát, olyan erőstestalkatú. Bajusza volt.
Nézze, uram, ha nem bánja... rosszul érzem magam...
Jól van.
Kapcsolja Newarkot, édes. Market 3-2-600
Brentwood 2-7-7.
Itt Riordan. Kapcsolja az irodámat, kérem.
Haló, Stella? Még itt vagyok, Brentwoodban. Igen.
Már szereztem pár halottszemlés képet, erről a Lunn nevű fickóról.
Elküldöm nyomtatásban. El vannak törve az ujjpercei. Bokszoló lehetett.
Valaki menjen át a Kelly tornaterembe a képpel.
Nézze meg, tudja e valaki azonosítani őt. Szerezz meg róla mindent, amit csak tudsz.
Hogy? Az várhat, amíg holnap bemegyek.
Mond meg a fiúknak, hogy leszaladok Atlantic Citybe.
Beszélni akarok Lunn haszonélvezőjével.
Itt a környéken, Mr. Riordan, mindenki "Queenie"-nek szólítja Mary Ellent.
Itt kell lennie bármelyik pillanatban.
Haza szokott érni a templomból ilyen korra.
Itt is van.
Queenie, ide jönnél egy percre?
Ő itt, Mr. Riordan.
Hello, Queenie.
Köszönöm, Mrs. Grimes.
- Foglaljon helyet, Queenie. - Köszönöm, uram.
Van egy hírem az ön számára. Ami lehet, hogy jó, de lehet, hogy rossz...
aszerint, hogy érzett az elhunyt iránt.
- Meghalt valaki? - Pete Lunn.
- Kicsoda, uram? - Pete Lunn.
Nem ismerek senki ilyen nevűt.
Nos, ismernie kell őt, Queenie. Ön a kedvezményezett.
Hogy micsoda, uram?
Az életbiztosítása 2500 dollár volt. Ez most önt illeti.
Ez biztosan valami tévedés lehet.
Senki sem hagyna rám ennyi pénzt.
Van bármilyen másik Mary Ellen Daughertys nevezetű alkalmazott errefelé?
Nincs, uram.
Ő az.
- Kicsoda? - Az a férfi, a 1212-ből.
De... de a neve sosem volt Lunn.
A neve... Nelson volt.
Igen, ő volt. Ez Mr. Nelson.
És ön csak úgy ismeri, mint a hotel egyik lakóját?
Igen, uram. De ez évekkel ezelőtt volt.
Amikor az a hurrikán volt. 1940-ben.
Azért emlékszem, mert ekkor szült a legfiatalabb húgom.
Természetes halállal halt meg, Mr. Riordan?
Nem, Queenie. Meggyilkolták.
Azt mondja meggyilkolták?
Mennyi ideig maradt itt, ez a Nelson, ahogy ön hívja?
Hát, nem tudnám pontosan megmondani, uram, de pár napnál nem tovább.
- És soha nem is látta ezelőtt, a pár nap előtt, vagy után? - Soha, uram.
Mit gondol, mi késztette arra, hogy ön legyen a kedvezményezettje?
Az életemre esküszöm... Meggyilkolták?
Szegény Mr. Nelson.
Egy dolog miatt hálás lehet.
Megszentelt földben nyugodhat.
- Hogy érti ezt? - Nem vétkezett saját maga ellen.
Miért gondolja, hogy megölte volna magát?
Nos, uram, talán nem kellene ezt mondanom.
Ugyan, rajta Queenie.
Nos, uram, éppen a szokásos körutamon voltam.
Az én dolgom volt akkor este lehúzni az ágyneműket...
és amikor bementem a 1212-be...
Micsoda látvány fogadott.
Eltűnt.
- Eltűnt! - Ki tűnt el, uram?
Ne csinálja ezt, uram! Uram, ne! Kérem!
Ha megteszi, soha nem láthatja meg Isten arcát.
A pokol tűzében fog égni, az idők végezetéig. Nem teheti ezt, uram.
Ó, Istennek szent anyja, segíts meg, kérlek.
Eltűnt!
Charlestonnak volt igaza. Neki volt igaza.
Charlestonnak volt igaza.
Atlantic Biztosítótársaság, kárbejelentési osztály.
- Jó reggelt, Stella. - Jó reggelt, szépfiú.
- Mr. Kenyon látni akarja magát. - Mi van a Svéddel?
- Pete Lunnal? - Még nem írtam össze a feljegyzéseimet.
- Látni akart? - Min dolgozik most?
- A Lunn ügyön. - Ez egyike azoknak a 2500 dolláros biztosításoknak?
- Így van. - Felejtse el.
Van egy sérült rakomány bejelentésünk...
Hallott valaha egy olyan személyről, akit Charlestonnak hívtak?
Charleston.
Egy piti bűnöző, tolvaj volt. Miért?
Van egy zöld, arany hárfával díszített kendő, mond ez magának valamit?
Miről beszél, miféle zöld kendő?
Járt már úgy, hogy emlékezett valamire, valakinek a nevére...
már majdnem ott van a nyelve hegyén...
- és mikor kimondaná, még sincs meg? - Azt hiszem, igen.
Hát, valahogy így vagyok ezzel magam is ezzel a zöld kendővel.
- Ez valódi selyem. Kié volt ez? - A halott férfié.
Nézze. Én egy Társaságot próbálok vezetgetni.
A kárigények már halomba állnak itt...
még hat másik nyomozót alkalmazhatnék és akkor is késésben lennénk.
És maga itt járkál, mint egy bolond egy egyszerű gyilkosság miatt.
De ez nem egy egyszerű gyilkosság.
Két profi gyilkos jelent meg egy kis városban...
és elintéz egy benzinkút kezelőt, egy senkit.
Nem rablási kísérlet volt. Ezeknek egyetlen célja volt.
Hogy megöljék őt. Miért?
Nem tudom. És mondok még valamit, nem is érdekel.
Tessék, kezdjen el dolgozni ezen.
Adjon még pár napot. Talán szerencsénk lesz.
Kirúgnám, ha nem tudnám, hogy átmehetne több pénzért a Prudentialhoz.
Folytassa. Kap még egy napot.
Nem törődj most a gépeléssel. Majd később megcsinálod. Felolvasnád nekem?
A Kelly tornaterem jó megérzésnek bizonyult.
A valódi neve: Ole Anderson. Született: 1908. Philadelphia, Június 23.
Anyja 1909-ben meghalt. Az apja, a Philadelphia Szállítmányozó Társaság alkalmazottja.
1916-ban halt meg. A Profi ökölvívó karrier kezdete 1928.
Súly: 70 kg.
Utolsó mérkőzése: 1935, október, Philadelphia Sports Arena.
Tudtam, hogy a kezén a sérüléseket nem baleset okozta.
Három évvel később, 1938 októberében letartóztatták Philadelphiában, rablásért.
Reagen bíró három év kényszermunkára ítélte.
Jó magaviseletéért 1940 májusában szabadon engedték. Ez minden, amit találtam.
Ennyi elég. Figyelj, hívd fel Reynoldsot a könyvelésen. Add le neki ezt a sztorit.
Még hasznunkra is válhat.
És próbálj meg utána nézni egy régi, helyi, Charleston nevű tolvajnak, jó?
Ó, mellesleg, ki csípte el Anderson-?
Lubinsky nyomozó hadnagy, Philadelphia, ötödik körzet.
Később találkozunk.
- Sam! - Igen?
- Valaki látni akar. - Jöjjön ki.
- Lubinsky hadnagy? - Így van.
Mit tehetek önért?
Foglaljon helyet, Mr. Riordan.
Nyugodtan. Már megszáradtak.
Nem tudom mennyire emlékszik még...
de ön egyszer letartóztatott egy Ole Anderson nevű férfit.
- Emlékszem. - Hát, most meggyilkolták.
- Az ön társasága biztosította? - Igen.
Jól van, mit akar tudni?
Bármit, amit csak el tud mondani nekem.
Majdnem mindent elmondhatok Ole-ról, az utóbbi pár évet leszámítva.
- Ez volt a kedvenc tartózkodási helye? - A 12. kerületből jött ide, Phillybe.
Ahogy mi is. Az ő apja és az enyém együtt dolgoztak.
Az övé villamosvezető volt, az enyém ellenőr.
Ole és én együtt bandáztunk, mikor gyerekek voltunk.
Én csatlakoztam a rendőrséghez. Ő bokszolni kezdett. De mindig tartottuk a kapcsolatot.
És még is fülön csípte?
Mikor az ember zsaru, akkor zsaru.
Úgy látszik, én mindig ott voltam, mikor vesztett.
Látta valaha bokszolni?
Nem hiszem. Legalább is nem emlékszem.
Nagyon jó volt. Leszámítva a rengeteg verést.
Igen. Láttam az első mérkőzését és az utolsót is...
bár nem értem oda, csak az utolsó menet kezdésére.
Tiger Lewisszal öklözött.
Helló, hadnagy.
Jól van, lejárt az idő. Gyerünk srácok, kifelé a ringből.
Használd a jobbodat, Svéd. Tiger tárva-nyitva, és ez az utolsó menet.
Jobbról üsd.
Hello, Pete. Van esélye?
Ledarálják. Nem tudja tartani.
Jobbal, Svéd! Használd a jobb kezed!
Szét, fiúk! Hátra!
Egy... kettő... három...
- négy... öt... hat... - Mindjárt kilenc, Svéd! Állj fel!
hét... nyolc... kilenc...
Mi ütött beléd, Svéd? Használd a jobb kezed. A jobb kezed!
Egy... kettő... három...
négy... öt... hat...
hét...
A győztes!
Hé, Svéd. Svéd? Tudod ki vagyok?
Ki vagyok?
- Te... te... - Mond meg, ki vagyok.
Ki vagyok én? Mond a nevem.
Nézzétek meg ezt a kezet.
Nem csodálom, hogy nem használta a jobbját.
Hé, doki. Jöjjön be, legyen szíves.
Ezt nézze meg.
Jöjjön be a rendelőbe reggel, egy röntgenre.
- Nem csoda. - Hányadik menet következik?
A meccsnek vége, Svéd.
Igen. Jobb, ha bedugják a zuhany alá.
- Az utolsó mérkőzése volt. - Igen. Ilyen az én szerencsém.
Nos, nem volt egy Mickey Walker, vagy egy Rosenbloom, de jól csinálta.
Legalább 10 ezret dobtam ki.
Nem olcsó mulatság nekem ez.
Hogy vagy, Ole?
- Mi történt? - A padlón voltál mikor szólt a gong.
Igen?
Ügyeljen rá, hogy kapjon hideg és meleg borogatást...
hogy a duzzanat a kezén még ma este lemenjen.
Lelappad, feldagad. Most már mindegy.
Fel a fejjel, Packy. Vannak még ott, ahonnan ő jött.
Tízezer, az tízezer.
Mit szólsz ahhoz az ír kölyökhöz, aki a negyedik mérkőzésen volt? Az a Callahan.
Tiszta erő, az a fiú. Wagner megszerezte.
Lefogadom, hogy megvehetnéd Callahant Wagnertől, két-háromezerért.
Különben is, ez nem K.O.-ként lesz feltüntetve az adatlapon, igaz?
Így van, Ole.
Nincs értelme itt lógni. Sosem szerettem búcsúzkodni. Jó éjt.
- Jó éjt. - Jó éjt, srácok.
Lefogadom, hogy Callahan visszaszerzi neked a tíz rongyodat.
Ez a fickó egy gyerekjáték volt.
Könnyedén elintézhettem volna, ha a jobb kezem rendben van.
Na, majd legközelebb.
Nem lesz legközelebb.
Hogy érted, hogy nem lesz?
Jobb, ha megtudod most, rögtön.
- Túlesel rajta. - Hogy?
A kezed sosem fog teljesen rendbe jönni. Nem bokszolhatsz.
- Ki mondta ezt? - Az orvos maga.
Lehet, hogy téved.
Nem téved, Ole. A csontjaid eltörtek.
Meg tudják gyógyítani, nem?
Nem, egy léggömböt sem tudnál megütni, anélkül, hogy el ne törjön megint.
Nem. Te végeztél a boksszal, Ole.
Ha rám hallgatsz, szerintem szerencséd van. Nem vertek még hülyére.
Gondolj bele, ha ez a fejeddel történik a kezed helyett.
Nem fogok visszavonulni.
Nem fejeznéd be, ha a kezed nem ment volna tönkre.
- Én a végsőkig kitartottam, nem? - Így van.
Ezt nem vehetik el tőled.
- Akarsz enni? - Igen.
Legutóbb, vagy 50 fickó várt odakint...
vártak, hogy megrázhassák ezt.
Furcsa mikor te veszted el a mérkőzést, nem igaz?
Helló, Lilly.
Szia. Helló, Svéd. Jól vagy?
Igen.
Azt hiszem nincs kedved ma este ünnepelni.
Talán átjöhetnél a lakásomra. Főzök valami kaját.
Lilly, megmondom őszintén, most... nem vagyok éhes.
- Rossz fickót invitáltál. - Te? Te született éhenkórász vagy.
Láttad a meccset?
A szokott helyemen ültem.
Ma este nem vettem észre.
Hé, mi volt a baj a jobb kezeddel?
Megsérült.
Kár, Ole. Biztos elkaptad volna őt.
Igen.
- Nézd, Lilly, én... - Tudom, Ole.
Jobb lenne, ha haza mennék.
- Igen, majd holnap felhívlak. - Rendben.
- Jó éjt, Sam. - Még találkozunk, Lilly.
Mit fogok csinálni, ha felhagyok a boksszal?
Még mindig ott van a rendőrség.
Nem, nem tudnék zsaru lenni.
Nem egy rossz élet az, Ole. Húsz év és nyugdíjba mehetsz.
És évi 2200 dollár kezdő fizetéssel.
2200 dollár évenként.
Tudod mit?
Pár hónap és többet keresek egy hónap alatt.
Pár hónap.
Ezután alig láttam Ole-t.
Nem az én hibámból. Csak így alakultak a dolgok.
- Sam! - Igen?
Nyisd ki az ajtót!
Egyre melegebb van.
Gondoltam jól esne egy kis limonádé.
Remek. Ő itt, Mr. Riordan.
- A feleségem. - Üdvözlöm.
- Csak Ole-ről beszélgetünk. - Szegény fiú.
- Ön ismerte őt, Mr. Riordan? - Nem.
Mr. Riordan, a halála ügyében vizsgálódik.
Jó srác volt. Senki sem gondolta volna, hogy megölik.
Lilly is ismerte Ole-t. Mi hárman az időnk nagy részét együtt töltöttük.
- Mindig is szerelmes volt belé. - Sam!
És én pedig, mindig szerelmes voltam belé.
Egyébként is jól kijövünk egymással.
Nem voltam túl boldogtalan magamban sem.
Látta mostanában Svédet, Mrs. Lubinsky?
- Nem, mióta Sam és én összeházasodtunk. - Kb. kilenc éve.
Szeptember 26.-án. Ole jó ember volt.
Körülbelül hat hónappal előtte, hogy Ole és én...
nos, már nem találkozgattunk.
- Körülbelül. - Miért nem?
Nem áll szándékomban kényelmetlen helyzetbe hozni...
de az ön férje is tudja, hogy milyen kevés információ áll rendelkezésünkre.
Bármi segíthet.
Nem bánom, elmondom...
bár ez nem túl hízelgő.
Ole-nak és nekem, volt egy randink, moziba akartunk menni.
Legalábbis azt hittem, oda megyünk...
amíg meg nem érkeztünk abba a hotelba.
Ki adja ezt a partit?
- Néhány srác, aki itt lakik. Jake hívott meg minket. - Jake, ki?
Jake, az a fickó, akit valamelyik este bemutattam neked az étteremben.
- Nem tetszik nekem. - Miért?
A szeme sem állj jól.
Ő és én lehet együtt fogunk üzletelni.
Nézd, drágám, menj előre. Megfájdult a fejem.
Mióta? Ó, gyere már. Jól fogsz szórakozni.
Hello, gyertek be. Gyertek.
- Svéd, örülök, hogy látlak. - Hogy 's mint, Jake?
Remekül, remekül.
És örülök, hogy újra láthatom a kis hölgyet is.
- Mi is volt a neve, drágám? - Miss Harmon.
Miss Harmon. Nagyszerű.
Blinky, te ismered Svédet.
- Miss Harmon, Blinky Franklin. - Üdvözlöm.
A zongoránál Lou Tingle és a hostessünk, Miss Collins.
Kitty, Mr. Anderson és Miss Harmon.
Hello.
- Milyen italt hozhatok, Miss Harmon? - Szimpla gyömbér.
- Svéd? - Rozspálinkát, vízzel.
- Blinky. - Igen?
Rozspálinka, víz és egy gyömbér.
Érezzétek magatokat otthon.
- Jake mondta nekem, hogy ön bokszoló. - Szereti a bunyót?
Attól tartok, még sosem láttam egy mérkőzést sem.
- Ne vicceljen. - Gyűlölöm a durvaságot, Mr. Anderson.
Maga a gondolat, hogy két férfi péppé veri egymást, beteggé tesz.
Én láttam Svéd összes meccsét.
Milyen csodás lehet magának.
Soha sem tudnám elviselni, hogy egy férfit akit igazán féltek, lássam, ahogy ártanak neki.
Kitty.
Bocsássanak meg nekem.
- Milyen gyönyörű. - Igen.
A gyömbér, önnek hölgyem.
Meggondoltam magam. Inkább valami erőset.
Semmi baj.
Szép ez a lakás.
Egy vagyonba kerülhet fenntartani.
Lemerném fogadni, hogy szükségük van, legalább két szolgálóra, hogy rendbe tartsák ezt.
Itt az itala, hölgyem.
Mondom, itt az itala, hölgyem.
Ó, nagyon köszönöm.
- Üljön le. - Én?
- Szép lakás. - Big Jim szeret jól élni.
- Big Jim? - Igen. Colfax.
- Ő nincs itt ma este? - Ma este? Nincs, hölgyem.
Se tegnap este, sem holnap este. Még sokáig.
Big Jim minden idejét lefoglalják.
Jim elhagyta a várost, Miss Harmon.
Akkor már tudtam, hogy ez a hajó elment.
Összekaptam a dolgaimat és haza mentem.
Nem hiszem, hogy Ole hiányolt volna.
Ő sosem volt még szerelmes azelőtt.
- Szegény Ole. Mikor beleesett, olyan volt, mint a dinamit számára. - Ki ez a Big Jim?
Colfax? Egy menő tolvaj.
Egy ideig börtönben volt. Jó útra tért miután kijött.
Ennek hét, nyolc éve lehet.
- És a Svéd tisztességtelen útra tévedt? - Tudom, mire gondol, Mr. Riordan.
Úgy látszik én jöttem ki jól ebből, igaz?
Először, elveszem a Ole csaját. Aztán leültetem három évre.
Ne beszélj badarságokat, Sam. Nem voltam már Ole "csaja", mikor hozzád mentem.
És nem tervezted, hogy te fogod letartóztatni.
Így van.
Lilly és én akkor már körülbelül egy hónapja házasok voltunk.
Egyik este bementem Lou Tingle kávézójába.
Kaptam egy fülest pár lopott ékszerről.
- Hello, Sam. - Szevasz, Charlie.
Miss Bryson, Lubinsky hadnagy.
- Hogy mennek a razziák, Sam? - Rég láttam.
- Ebben maga is hibás. - Csak 90 napért felelek.
Nincs harag.
Ki az a lány, aki Jake, a "kéjenc" oldalán ül?
Collins a neve.
- Fut valamilyen más néven is? - Nem tudok többről.
Nem lehet, hogy Kitty Collins?
Pincér!
Igen, uram?
- Hozzon még kávét. - Igen, uram.
Ő Big Jim Colfax nője, igaz? Vagy is az szokott lenni.
Ole Andrerson nője most, ahogy hallom.
Jó éjt, Ginny.
Nem tudod, mi történik a kis fiúkkal, akik a tűzzel játszanak?
Egy pillanatra.
- Csinos, nem igaz? - Soha életemben nem láttam még ezelőtt.
Én nem tudok erről semmit.
- Esküszöm, hadnagy. - Hozza a civil ruháit.
Ez az öné?
Ez? Az enyém? Nem.
- Talán tudja, kié lehet. - Fogalmam sincs.
Maga sem, Jake?
Mi a helyzet a többiekkel?
Nos, mivel Kitty viselte ezt azt hiszem őt viszem be, egyedül.
- Gyerünk, Kitty. - Szevasz, Svéd.
Helló, Barbara.
Köszönöm.
Helló, mindenkinek. Kitty, Jake. Indulhatunk?
Végre szereztem pár első sori...
Sam! Nézzenek oda! Hogy vagy öregfiú?
Jól, Ole. Jól.
Úgy látom veled minden rendben. Az a számos rablás igazán jól fizet.
Fiú, te tudsz valamit. Ő egy okos zsaru.
Tudjátok milyen régóta ismerjük mi egymást? Kölyökkorunk óta.
Mit szólsz egy gyors italhoz?
Mi a baj?
Kitty, mi az?
Beviszem őt, Svéd.
- Úgy érted, hogy letartóztatod? - Igen, úgy értem.
Ezt nem teheted, Sam.
Ugye nem próbálod megakadályozni, Ole?
Ne aggódj édes. Nem fog történni veled semmi.
- Sam, talán üljünk le és beszéljük meg... - Majd valamikor máskor, Ole.
Legyen eszed, Sam. Te ezt nem érted. Kitty itt van, én is...
Tudom. Tudom. De engem csak ez érdekel.
Sajnálom, hogy a barátnőd ezt viselte, de ez így működik.
- Ha a barátnőd történetesen egy bolti tolvaj... - Ez nem igaz, Svéd!
Nem én vettem el. Nekem fogalmam sem volt róla, hogy lopott.
Svéd, figyelj rám. Visszaadom. Megteszek bármit, ha ő elenged.
Svéd, kérlek, ne hagyd, hogy bevigyen, különben elvesztem az állásomat.
Sam.
Úgy kérem tőled, mint régi baráttól.
- Nem tehetek semmit, Ole. Gyerünk. - Várj egy percet.
Te nem őt akarod, Sam.
Én magam loptam ezt a cuccot.
Csak hagytam, hagy viselje ma este.
Én vagyok az, akit keresel. Érted?
Próbálj meg megérteni.
Persze, másnap elkaptuk.
Megpróbált felkapaszkodni egy New York-ba tartó buszra.
Én kérleltem, hogy mondja el az igazat, de ő ragaszkodott a történetéhez.
Ez három évébe került.
Lementem a vonathoz, mikor elvitték őt...
és ez volt az utolsó alkalom, hogy láttam őt.
Sosem gondolta volna, hogy az a jobb valaha is eltört, ahogy éreztem.
- Mi lett Kittyvel? - Ő járta a maga kis útját.
Nem hallottam róla évek óta.
- Lilly. - Igen, drágám.
Jobb, ha készülődsz.
Ma délután temetjük Ole-t, Mr. Riordan.
Mi és Packy Robinson.
Mikor olvastam az újságokban, hogy meghalt elküldettem Brentwoodba a testéért.
Úgy gondoltam, hogy tartozunk neki egy tisztességes búcsúztatással.
Riordan, ha valaha kideríti ki ölte meg Ole-t...
avasson be engem is.
Ki az a férfi keménykalappal?
Packy, a volt menedzsere.
- És az a fickó vele. - Joe Smalley, az edző.
Kik az a másik fickó, amott?
Egy régi vágású gengszter, Charlestonnak hívják.
És most átadjuk testét a földnek.
Földet a földnek, hamut a hamunak, port a pornak.
Charleston nem beszél, megértette.
Még ha tetőtől talpig is megdolgozzák.
- Charleston sosem beszél. - Legyen szíves.
Tudja mi történ a Svéddel?
Tudok sok mindent, uram.
Sok mindent. Csak nem fogom elmondani.
Az öreg Charleston olyan, mint a kismajom, a kezével a szája előtt.
Honnan ismeri ilyen jól a Svédet?
Én?
Uram...
én meg a Svéd, azt hiszem olyan közel álltunk egymáshoz, amennyire két fickó lehet.
Majd két éven keresztül...
mi soha nem voltunk messzebb egymástól 8 és fél méternél.
Ez egy ilyen nagy cella volt.
Ott a Jupiter.
A Jupiter egy bolygó.
Tudod hány bolygó kering a nap körül?
- Mennyi? - Kilenc.
A Jupiterhez képest a Föld, olyan...
mint egy futball labdához képest egy üveggolyó.
Akkora nagy.
Másfelől, a Mars nem nagyobb, mint egy babszem.
Olyan kicsi.
Honnan tudsz ennyi mindent a csillagokról?
Nem is tudom.
Miután leoltják a villanyt, éjszakánként nem tudok aludni...
bámulni szoktam őket a rácson keresztül.
Ismertem a neveiket és hamarosan kíváncsi lettem, melyik, melyik.
Szóval, kivettem egy könyvet a börtön könyvtárból...
és elkezdtem tanulmányozni őket.
Nem hittem volna, hogy van ennél jobb hely az egész világon...
tanulni a csillagokról, mint a sitt.
- Az ott fenn, az Orion csillagkép. - Hol?
Ott. Úgy is emlegetik, hogy "Nagy medve".
Látod azt a fényes csillagot, középen?
Az a Betelgeuse, a "Vörös óriás".
A legfényesebb csillag az egész égbolton.
Csak olyan messze van, hogy ez nem látszik.
Charleston.
Igen?
- Tudod, mit jelképez a hárfa? - Angyalok játszanak rajta.
Írországot jelenti.
Ezért hívják őket Mick hárfásainak.
Kitty ír.
Ő adta nekem ezt.
- Egy pár hét múlva szabadulsz. - Igen.
- Szeretném, ha megtennél nekem valamit. - Csak nevezd meg.
Nagyon régen hallottam Kitty felől.
Igen, tudom.
- Keresd fel. Nézd meg, hogy minden rendben van e vele, jó? - Természetesen.
Lehet, hogy beteg, vagy ilyesmi.
Aggódom.
Svéd, én sok mindent tanultam a lányokról olykor, mikor nem voltam a sitten.
És tudod mit?
Ha egy lány nem ír...
az nem azt jelenti, hogy beteg, mint gondolnád.
Nem feltétlenül.
Igen, uram...
azt hiszem már mondtam, hogy én nagyon jól ismertem a Svédet.
Kiderített valamit arról a lányról?
Nem, uram. Nem tudtam.
Nem derítettem ki semmit. És tudja miért?
Mert nem lakott ott többé.
De maga látta Svédet még?
Persze, miután kijött.
Mikor látta őt utoljára?
- Megmondjam mikor, uram? - Igen.
Uram, mikor elérkezünk a dátumokhoz...
1492 az egyetlen évszám, amire emlékszem.
Meg tudom mondani, mi volt legutóbb...
de azt nem hol, mikor, vagy hogy ki volt jelen.
Jól van. Mi volt ez az utolsó alkalom?
Így már jobb. Sokkal jobb.
Értesítettek róla...
hogy egy bizonyos társaság látni akar engem.
Én ott voltam az adott helyen...
egy bizonyos időpontban és akkor jött a Svéd.
Csak akkor szabadult, egy pár nappal azelőtt.
Ülj le!
Sose értettem, hogy egy fickó, aki már több mint tíz évet volt sitten...
nem sétált már fel és le eleget?
Ez nem ugyan az. Csak még idegesebb vagyok, hogy ha ülök.
Minket meg az idegesít, hogy itt járkálsz fel s alá állandóan.
- Egyébként mire várunk? - Akar valaki Blackjackezni?
Veled nem. Ismerem a híredet.
- Mi van a híremmel? - Semmi.
Én csak nem akarok blackjacket játszani veled. Ennyi az egész.
Én benne vagyok.
Akárhogy is, nem azért jöttem ide, hogy kártyázzak.
Úgy volt, hogy beszélsz nekünk egy balhéról. Akkor rajta.
- Megvárjuk Svédet, hogy felbukkanjon. - Hát, meguntam a várakozást.
Akármikor elmehetsz, barátom.
Na, nyugalom, fiúk. Nyugalom.
Nem szeretem az ilyet, mikor azt kérik jöjjek ide, és utána azt mondják "elmehetsz".
Mit gondolsz, kivel szórakozol?
Egy perccel ezelőtt még a hírnevekről beszéltünk.
Nos, szereztél már elég hírnevet magadnak.
Te állítólag egy bajkeverő vagy.
Jól van, győződjünk meg róla.
- Ki az? - Én, Anderson.
- Helló, Svéd. - Jó estét.
- Örülök, hogy látlak, Svéd. - Helló.
- Hogy vagy, Charleston? - Helló, Svéd.
Helló.
Gondolom, ismersz mindenkit.
- Igen. - Keress magadnak egy széket.
Most, hogy Svéd is itt van, talán el is kezdhetnénk.
- Igen, mi a következő dobás? - Egy nagy dobás.
A legnagyobb balhé, ami évek óta volt errefelé.
Jóval többnek kell lennie 250 ezernél.
- Bankos meló? - Fizetés.
- Hol? - Elmondom, akkor, ha eldöntöttétek benne vagytok e, vagy sem.
Hogy dönthetném el, ha nem tudom mi a terv?
Az a te bajod, de annyit mondhatok:
A melónak gondosan utána néztem.
10 napunk van, hogy megtervezzünk mindent a meneküléstől kezdve, az utolsó lépésig.
Valóban csak mi lennénk benne?
Mennyi lesz az osztalék?
Én viszem az első száz lepedőt. A többit szétosztjátok magatok közt.
Ki döntötte el, hogy ennyi a részed?
Én magam.
Ha nem tetszik a felállás, vond ki magad a forgalomból.
És nincs harag.
Mi van vele?
Ő velem van.
- Akkor nélküle, négyen osztozunk. - Mit szólsz?
Benne vagyok, feltéve, hogy a többiek beszállnak és egyformán osztozunk.
- Én nincs több osztozkodás. - Részemről, rendben. Te?
Sokat rángatódzol, Blinky. Ideges vagy, mi?
Te kábítószerfüggő vagy, igaz?
- Voltam. Nem vagyok többé. - Valóban?
Nem lehetne itt, ha az lenne.
Ok, benne vagyok.
Charleston?
- Rám ne számíts. - Mi a baj?
Nem is tudom...
- Nem tetszik valami a felállásban? - Talán ez már túl nagy falat nekem.
Nem értelek.
Ha ez tényleg olyan nagy balhé, mint várjátok, nem lesz olyan könnyű megszerezni.
Nagyobb, mint ami valaha volt.
És amit én akarok innentől fogva, azok a könnyebb balhék.
Ha elkapnak ugyan úgy bánnak veled, mintha kiraboltál volna egy kávézót.
Igen, ez így van, de ebben nagyobb az esélye, hogy elkapjanak engem.
Nem tudom. Talán... talán kezdek megöregedni.
Ez olyan, mint amit te is mondtál, mielőtt a Svéd megjött.
Régóta csinálom már.
Majd fél életemet a sitten töltöttem...
és nincs szándékomban a hátralévőt is ott tölteni.
Ok, Charleston. Viszlát.
Szevasz.
- Nincs harag? - Nincs harag.
Mi a helyzet veled, Svéd?
Benne vagyok.
- Rendben. - Viszlát, Svéd.
Még találkozunk, Charleston.
Adhatok egy tanácsot?
Ne hallgass azokra az arany hárfákra, Svéd.
Sok bajt okozhatnak neked.
Mire célzol ezzel?
Ott hagytam és kint vártam a hallban.
Reméltem, hogy ő is kijön, de sosem bukkant fel többet.
És nem is láttam Svédet többet.
Sajnáltam...
mert ő, meg én...
jókat beszélgettünk a csillagokról.
- Jó reggelt, Stella. - Jó reggelt, szépfiú.
Szereztem pár infót Charlestonról.
A Philadelphia biliárd szalonban dolgozik. Chestnut, 1700 tömbben.
- Akkor én minek vagyok akkor itt? - Ez nem változtat semmin.
Nézzen utána, mit tud összeszedni egy bizonyos Kitty Collins nevű lányról.
- Nos, eszembe jutott. - Micsoda?
A zöld kendő. Most jövök a könyvtárból. Ezt nézze meg.
Banditák rabolták el a kalapgyár negyedéves bérszámfejtését.
A Hackensacki Prentiss Kalapgyártó Társaság lett a merész bűnözők áldozata.
- Mi az összefüggés? - Olvassa tovább.
A Hackensacki Prentiss Kalap Társaság New Yerseyben...
esett áldozatul egy szenzációs rablásnak.
A banditák a rablás minden egyes lépését, nyilván gondosan kitervelték...
és a rendőr biztosok szerint, minden bizonnyal profik voltak az elkövetők...
és valaki első kézből informálta őket a Kalap Társaság rendszeréről.
Röviddel 8 előtt, négy férfi...
mindannyian dolgozói azonosító jelvényt viselve...
csatlakoztak a nappalos műszakra érkező Prentiss gyári dolgozókhoz.
Nem volt semmi szokatlan az illetéktelen betolakodókon...
beálltak a sorba, mint a többi dolgozó...
és a portársnak sem volt oka gyanakodni...
így a négy rabló beballagott a kapun...
hogy látszólag munkába álljanak.
A Prentiss gyár bérfejtési irodája...
az udvar másik oldalán volt a személyzeti bejárótól.
Úgy tűnik, hogy az idegenek, egyszerűen az udvaron...
a pénztárhoz vezető lépcső közelében lézengtek...
majd beléptek az épületbe, megragadva az alkalmas pillanatot az indulásra.
Egy pár másodperccel később, amíg a főpénztáros és asszisztensei...
a mindennapos rutin feladataikat végezték a Társaság ügyeivel kapcsolatban...
a rablók hírtelen megjelentek.
Fegyverrel a kezükben...
mindenre kiterjedő alapossággal hajtották végre a rablást.
Ketten a banditák közül elkezdte kifosztani...
a Társaság széfjét, közben a főpénztárost...
és a többieket megkötözték, betömték a szájukat.
Ezután sietve távoztak...
ugyan azon az ajtón keresztül, amin valószínűleg bementek.
Elvitték a Társaság egész fél-havi bérét...
szám szerint 254 912 dollár.
Ismét az udvarra kiérve, a rablók, rögtön egy teherautó mögött...
elhagyták a gyár területét.
A kapuk nyitva voltak, hogy a teherautó kihajthasson az utcára...
A rablók nyugodtan elmenekülhettek...
a terv szerint, korábban nem messze leparkolt, a szökésre szolgáló három kocsihoz.
A Spring Street 411. portása, Hanry Wilson...
kiszaladt az utcára és figyelmeztető lövést adott le...
és kiabálta, hogy álljanak meg.
Mivel megtagadták a felszólítást, Wilson rálőtt először az egyik kocsira...
majd a másikra, hogy megakadályozza a menekülésüket.
Ez utóbbi járműből viszonozták a tűzet majd felgyorsítottak és elhajtottak...
a portás a földre rogyott egy golyóval a vállában.
Őt jelen pillanatban is a hackensacki kórházban ápolják...
ahol a orvosok szerint, valószínűleg felépül.
Mind a négy bandita elfedte arcát a rablás alatt...
így pontos személyleírás nem áll rendelkezésre.
Az egyik közülük, azonban, a főpénztáros vallomása szerint...
egy szokatlan arany hárfákkal díszített zöld kendővel takarta el az arcát.
A helyi és az állami rendőrség is vizsgálatot folytat.
Szokatlan zöld kendő.
Ezrével árulnak ilyeneket St. Patrick napján.
De ez az, az egy, amit a rablásnál használtak.
- Honnan veszi ezt? - Figyeljen.
Vegyünk egy Svéd nevű ex-bokszolót, aki beleseik egy Kitty Collins nevű lányba.
Elviszi a balhét és kap három évet miatta.
Mikor kiszabadul, belemegy egy rablásba...
egy öreg, Charleston nevű tolvaj révén.
Mikor ezt kitervelik, egy nő is jelen van.
Charleston ugyan nem nevezte meg, de szerintem Kitty Collins lehetett az.
Folytasd.
A Prentiss Kalapgyár rablása 1940, július 20.-án volt.
Ugyanazon az este, a Svéd és ez az azonosítatlan nő...
bejelentkeznek egy kis hotelba, Atlantic Cityben.
Két nappal később, a nő felszívódik...
és Svéd megpróbálja kivetni magát az ablakon.
Egy szobalány megmenti az életét...
és hálából őt teszi meg a biztosítása kedvezményezettjének.
- Ez minden? - Majdnem.
Amíg nem hat évvel később rá nem bukkanunk Svédre, Brentwoodban.
Ahogy mindenki ismeri, benzinkutasként.
Kivéve...
hogy várt néhány gyilkosra, akik jönnek és végeznek vele.
Szép tőle, hogy ragaszkodott ehhez, igaz?
E nélkül, letettem volna az ügyről és az egész feledésbe merült volna.
- Felejtsd el. - Micsoda?
- Nem érdemes vesztegetni rá az időt. - De mi biztosítottuk a Prentiss Kalapgyárat.
Van egy negyed millió dolláros Atlantic biztosította pénz, ami sosem került elő.
Riordan, ismeri a biztosítási szakmát.
Az éves veszteségek, egyben meghatározzák a díjat is, amit ki kell fizetni a következőben.
Fizettük 1940-ben, a Prentiss kalapgyárnak is.
Ehhez igazítottuk az árainkat 1941-ben. Most 1946 van.
A mi dolgunk, hogy a veszteségeinket minimális szinten tartsuk...
így az árakat nem kell feljebb vinni 1947-ben.
Valahogy így szolgáljuk a közösséget.
És önt nem érdekeli, hogy visszaerezze a pénzt?
Ó, hogyne...
ha tudná, hogy hol keresse, de nem tudja.
Van egy sejtése egy emberről, aki benne lehetett egy rablásban.
Halott. Ettől eltekintve nem tud semmit.
Erről sem tudtam még két nappal ezelőtt.
Kenyon beszél.
A magáé.
Riordan. Hello, Lubinsky. Hogy s, mint?
Micsoda? Most viccel? Tartsa a kagylót egy percre.
Rajta vagyok még az ügyön, vagy mondjak fel az Atlantic biztosítónál?
- Nézze, én... - Melyik?
Rendben. Kap egy hetet.
De ha nem áll elő a pénzzel, ezt levonjuk a szabadságából.
Ok, Lubinsky. Ott leszek magánál egy órán belül.
Két matróz talált rá, egy raktár mosdójában, vértócsában feküdve.
A lövöldözés nem történhetett egy-két percnél korábban.
- Ki ez? - Hallott valaha Blinky Franklinről? Ő lenne az.
Egyfolytában Svédről, Dum-dum Clarkról...
és a mi régi barátunkról, Kitty Collinsról beszél.
Nem sok hasznát veszed, amit mondok. De megtudhatod, egyenesen tőle.
- Mik az esélyei? - Nulla.
- Mennyi ideje van hátra? - Lényegében halott. Ezért mondtam, hogy siess.
- Hello, doki. - Ha az a fickó nem hív 10:30-kor akkor is indulunk.
Majd mindenki szerez magának.
Még mindig esik. Ezért lehet.
Felteszek tízet. Én maradok.
Soha nem voltam a Kalapgyárban azelőtt.
Még nem vagy bent most sem.
A Prentiss Kalapgyár rablása előtti estéről beszél.
Adj két lapot. Én hármat veszek.
Ha így esik tovább, tengelyig süllyedünk a földúton.
Hány mérföldet kell menni azon a sáros úton a Halfway House-ig?
Nem szeretek az esőben szaladgálni.
Az esőtől mindig libabőrös leszek.
Utálom az esőt. Utálom az esőt.
Egy az osztónak.
12 mérföld a Halfway House-ig, Blinky, ez, a te és Dum-dum útvonala.
- Nem nyertem egy játszmát sem. - Én sem.
Hogy látjátok fiúk? Meg van minden mozzanat a fejetekben?
Kéne. Átvettük már elégszer.
- Miért nem hív az a fickót? - Nyugi, Dum-dum.
Ez az autókra való várakozás emlékeztet engem...
arra a pár srácra, akik ki akartak rámolni egy színházat Los Angelesben.
Minden klasszul ment... amíg az osztozkodásra nem került a sor.
Tudod mi történt? Valaki lenyúlta.
Egy forgalomirányító rendőr agyonlőtte az egyiket közülük...
egy sikátorban a színház háta mögött.
A másik meg, megadta magát az összes pénzzel.
Ez aztán a történet. Tudsz még ilyeneket?
Ja. Volt egy másik fickó, akit ismertem...
Jó, ne mond el! Nem vagyunk kíváncsiak a történeteidre, érted?
Rajta, oszd a lapokat.
Elaludtam.
- Emelhetek, mielőtt osztasz? - Mi bajod van?
- Hogy érted, hogy mi bajom? - Ideges vagy. Csupa merő izzadság vagy.
Tartsd a szádat, ha nem akarod, hogy én fogjam be.
- Mostanában sokat kérdezősködsz. - Hé!
- Van valami kifogásod? - Igen.
Maradj ki ebből, Svéd. Az ő csaja.
Törődj a saját dolgoddal Svéd. Tudok vigyázni magamra.
Csak érj hozzám és nem éred meg a reggelt.
Gyere Svéd, játssz egy pár partit.
Menj arrébb.
- Ossz. - Kiszállok.
- Hármat. - Nekem is.
- Egy az osztónak. - 150 dollár.
Tartom.
Emelem 100-zal.
- Emelem 200-zal. - Emelem még 200-zal.
- Lássuk. - Két pár. Két ász, két hetes.
Erőss. Egy nyolcas drill és egy kettes pár.
Egyszer eléred, hogy szétverem a fejedet.
Miért ütötte meg? Nem értem.
Senki sem csaphat be engem és úszhatja meg.
Nem hitted el, hogy ilyen lapjai voltak?
Meg kellett volna mutatni a lapjait, mielőtt a tétért nyúlt.
Ha a holnapi meló nem lenne, megérdemelnéd, hogy kezelésbe vegyünk.
- Ki kellett volna teríteni a lapjait. - Igen.
A meló az első...
de utána még számolunk.
Amikor csak akarod.
Hello. Igen.
Igen, ő az.
Mik azok?
Ok.
A kocsik a garázsnál várnak ránk. Minden rendben van.
- Akkor hozzá foghatunk. - Reggel találkozunk.
Igen. Veled is, Svéd.
Nem kellett volna megütnie.
Úgy volt, ahogy mondtad. Nem kellett volna megütnie.
Istenemre, nem tudom, meddig húzza még.
Képes lesz még beszélni?
Gyakorlatilag halott, csak még lélegzik.
Nos, azt hiszem, fel kell hajtanunk az én régi ismerősömet, Kitty Collinst.
Nem érünk vele semmit. Ez nem bizonyíték.
Azt hiszed, nem tudom? A legnagyobb esélyt, amit kaptam...
egy félrebeszélő ember zagyvaságait felvenni, vallomásként.
Van itt valami, hadnagy.
Egy újság kivágás, a Svéd meggyilkolásáról...
- és egy buszjegy Brentwoodba. - A nadrágja zsebében voltak.
Taposs bele! Nem tudsz többet ki hozni belőle ennél? Úgy látszik sikerült elmenekülni.
Kár volt lelőni azt a fickót a kapunál.
A rablás után vagyunk. Ez már a menekülés.
Meg van, vagy 200 ezer, mi?
A legtöbb pénz, amit valaha láttam.
Vajon a többieknek is ilyen szerencséjük volt?
Biztosan. Ők hamarabb meglógtak, mint mi.
Azt hiszem a Svéd jól csinálta.
Láttam, ahogy futott a zsákmánnyal és senki sem tartóztatja fel.
Persze, hogy elmenekült.
Tarts nyitva a szemed a Polk Roadig.
Itt ez a bal kanyar. Igen. Balra a Polk Road.
Még öt perc és ott leszünk.
Hello, farmer.
- A többiek itt vannak már? - Én itt vagyok.
- Minden rendben ment? - Igen.
Határozottan.
És nincs megjelölve egy sem.
Ne ácsorogjunk itt. Kezdjük el számolni.
Vidd onnan a kezed, te!
Jól van, innen átveszem!
Megfordulni. Te, dobd el azt a puskát!
Fordulj a fal felé! Tedd fel a kezed! Magasabbra!
Remek ötlet volt fiúk.
Ott hagytatok volna a Halfway House-ban, amíg ti szétosztjátok pénzt, mi?
Lefogadom, hogy röhögtetek volna a markotokban.
A Halfway House leégett tegnap este. Ezért jöttünk ide.
- Valaki szólhatott volna nekem is. - Csak megtudtad. Hiszen itt vagy.
Legközelebb, rendesen játssz.
Még találkozunk Svéd.
Elvitt negyed millió dollárt! Negyed milliót!
Negyed milliót.
Hat évébe telt neki, mire kiderítette hol rejtőzik Svéd.
- És akkor már túl késő volt. - Igen.
Kíváncsi vagyok, ő, meg a Svéd mit mondanak most egymásnak.
Azt legalább már tudjuk, miért akart Blinky Brentwoodba menni.
Negyed millió dollár elég csalogató.
Kíváncsi vagyok melyik másik banda tag nyíratta ki, hogy megszerezze a zsákmányt.
Svéd szobája Brentwoodban választ adhat erre.
Biztos úr.
Mi az?
- Van kiadó szobája? - Csak egy.
- Megnézhetem? - Erre. Az emeleten.
Most érkeztem a városba.
Egy fickó, aki azt az étkezdét vezeti mondta, hogy volt itt egy bérlő.
Lunnak hívták, vagy valami ilyesmi.
Azt mondta, meghalt. Gondoltam, a szobája még biztos üres.
Még üres. Ez az.
Jó lesz.
- Kilenc dollár lesz egy hétre, előre. - Rendben.
A fürdőszoba lent van a hallban, az utolsó szoba, jobbra.
Itt a pénze. Tudatni fogom, ha akarok bármit is.
Rendben.
Ez az a férfi?
Megyek és hívom a rendőrséget.
Keres valamit? Jobb lesz, ha felteszi a kezét.
- Mi után szaglászik? - Ugyan azért, amiért maga.
A Prentiss kalapgyár rablásából származó pénz miatt.
- Magának mi köze hozzá? - Tudok róla. Ennyi elég.
- Honnan tud róla? - Blinky Franklin mondta el nekem.
- Blinky halott. - Tudom. Üljön le oda.
- Letartóztat? - Nem vagyok zsaru.
Akkor meg mit akar tőlem?
Nem tudja Svéd mit csinált a pénzzel...
különben nem szedte volna darabokra a szobát.
De talán ha, amit maga tud, összerakjuk azzal, amit én tudok...
választ kapok, hol van a pénz.
És ahogy a dolgok állnak, azt gondolom jobban teszi, ha válaszol a kérdéseimre.
Mit akar tudni?
Miért a farmernál találkoztak a rablás után...
ahelyett, hogy a Halfway House-hoz mentek volna, ahogy tervezték?
Nos?
Ez a balhé már nagyon régen volt.
Gyerünk, Dum-dum. Emlékezzen.
A Halfway House leégett a rablást megelőző éjszaka.
És ki vetette fel a farmert?
Túl sokat akar tudni, uram.
Dum-dum...
Blinkyvel egy speciális fajtájú, a maga 45-ösből származó golyóval ölték meg.
- Egy olyan fegyverrel, mint ez. - Alkut akar?
Nem hiszem, hogy bármi veszteni valója lenne.
Ki szervezte be a farmert?
- Kire gondol? - Én kérdezek, maga válaszol.
Colfax.
Nem lehet más, mint Big Jim, igaz?
Mikor kapta a hírt, hogy a Halfway House leégett?
Mikor szétváltunk, akkor.
Nem találkoztunk, csak másnap reggel a gyárnál.
Colfax tudta, hol vagyunk. Ő üzent a változásról.
Kivel? Kitty?
Mikor?
Éjfél körül jött oda a rejtekhelyemhez.
Annál a farmernél, mikor a Svéd lecsapott rátok...
azt állította, hogy neki nem szóltak a váltásról.
Honnan máshonnan tudhatta volna akkor, hogy a farmerhoz jöjjön?
Maga ölte meg a Svédet?
Én nem. Nem tudtam megtalálni.
Nem tudtam hol van, amíg nem olvastam az újságban, hogy kinyírták.
- Ki ölte meg? - Megfogott.
Ezt nem Blinky meg én tettük. Minket a pénz érdekelt.
Gondolja, hogy elintéznék azt az egy fickót, aki tudja, hol van?
És maga végzett Blinkyvel, nehogy hamarabb ide érjen.
Osztozkodnom kellett volna vele.
Nem akartam, hogy ide jöjjön. El is kaphatták volna.
Az ilyen fajta fickók elfecsegnek bármit, ha igazán megdolgozzák őket.
Nem gond, ha rágyújtok?
Jó.
Mellesleg, mi lett Kitty Collinsszal?
Kittyvel?
Lássuk csak. Legutóbb, mikor Kittyről hallottam...
Ok, mister. Most fordult a kocka, én kérdezek és maga válaszol.
Miért kérdezősködik Kitty felől?
Rajta! Én kérdezek, maga válaszol!
Azt gondoltam, hogy ő tudja, hol van a pénz.
- Miből gondolja ezt? - A Svéd és valami lány...
bejelentkeztek egy Atlantic City-beli hotelba, a rablás estéjén.
Két nappal később, a lány meglépett.
Arra gondoltam, hogy a pénzt is magával vitte.
Honnan veszi, hogy az Kitty volt? Ő Colfax nője volt.
Nem vitatkozom magával.
Igen, igen. Értem már.
Bepalizták Dum-dum. A rendőrök odakint várnak magára.
Majd elintézem a zsarukat.
Viszlát, uram.
Van egy férfi a tetőn!
- Hello, hadnagy. - Hello. Örülök, hogy látom.
- Mi újság? - Azt hiszem célegyenesben vagyunk.
- Hová megyünk? - Pittsburg. Habár ő nem tudja még...
de van egy találkánk az ön régi barátjával, Big Jim Colfaxszal.
- Emlékszik? Kitty ex-hapsijára? - Igen. Hogyan jött rá?
Mint elsőszámú ember. Ő tervelte ki az egész Prentiss kalapgyári melót.
- Honnan veszi ezt? - Dum-dumtól.
- Ő bukkant fel Brentwoodban? - Igen.
El is menekült egy lövöldözés után.
Vért találtak a tetőn, eltalálták.
Minden rendőr Brentwoodban engedélyt kapott a tüzelésre.
- Mit csinált maga ekkor? - Fent voltam Svéd szobájában...
jól kialudtam magam.
Szóval, Big Jim? Állítólag törvénytisztelő ember lett.
Az is. Nagy vállalkozó most.
- Mr. Riordan? - Itt vagyok.
- James Riordan? - Én vagyok.
- Távirat, uram. - Köszönöm.
Válaszolva az ön kérdésére, a Halfway House tűzzel kapcsolatban...
az eset: 1940. július 20, 02:53 perckor történt.
Kenny tűzoltóparancsnok, Hackensacki tűzoltó alegység.
- Mit jelent ez? - Azt, hogy jó irányba tartunk.
Mellesleg, magával hozta azt a különleges 45-öst?
Igen. Mi történt a magáéval?
- Ó, elvesztettem, vagy ellopták... - Vagy valami ilyesmi.
Hunyok egy kicsit.
- Mr. Colfax? - Igen.
Nem érdekel biztosítás, Mr. Riordan.
Nem ügynök vagyok.
Egy Ole Andreson nevű férfi halála ügyében vizsgálódom.
Más néven, Pete Lunn, de legtöbben Svédként ismerik.
Nem emlékszem ilyen nevekre.
- Nekem dolgozott? - Úgy is mondhatnánk.
- Mikor? - 1940-ben.
Hamarosan kezdődik a vadászidény. Sosem mulasztom el az első napot.
Tudomásom szerint Anderson annak a bandának a tagja volt...
amelyik egyszer kirabolta a Prentiss kalapgyárat és elvitt negyed milliót.
Ó, igen? Emlékszem, olvastam valamit erről.
De elmenekültek, igaz? Soha nem kaptak el egyet sem közülük.
Nem sokáig.
De a legtöbbjüknek megromlott az egészségi állapota.
A farmer természetes okokból halt meg.
A Svédet és Blinky Franklint meggyilkolták.
Dum-dum visszament Brentwoodba és tűzharcba keveredett a rendőrökkel.
Tudja kik voltak még a bandában?
Maga.
Én?
Nem, barátom, maga rossz nyomon jár.
Én becsületes polgár vagyok.
- Úgy látszik, ez jól jövedelmezik. - Nem panaszkodom.
Az emberek itt, üzletemberek és mindannyian tudják...
hogy volt egy kis botlásom, de nem róják ezt fel nekem.
Rájöttek, hogy ha egy fickó próbálkozik megérdemel, egy segítő kezet.
Szép szavak, Colfax. Őszintén.
Nézze, Riordan, ha megpróbál bármit is rám verni, akkor vágjon bele.
- Nincs semmi rejtegetnivalóm. - Ez az ön véleménye.
Akárhogy is, nincs egy szemernyi bizonyítékom sem maga ellen.
Semmi, csak a szóbeszéd.
Őszintén szólva, engem nem is maga érdekel.
Azt akarom kideríteni, mi lett egy Kitty Collins nevű lánnyal.
- Emlékszik Kittyre? - Igen, emlékszem rá.
Talán még nem mondtam el önnek, de Kitty Collins aratta le a babérokat és nem a Svéd.
- Hogy érti ezt? - Mikor a banda, a rablás után, találkozott...
hogy osztozkodjanak, a Svéd gondolt egyet és elhúzott az egész zsákmánnyal.
Nem csoda, hogy kinyírták.
Azon az éjszakán, ő és Kity, együtt elmentek Atlantic City-nakbe.
Ő lelépett egy pár nappal később.
A pénz is eltűnt, vele együtt.
Ilyen biztos benne, Riordan?
A szobalány a hotelban azonosítani tudja Kittyt...
ha elő tudom keríteni.
Van bármi ötlete hol lehet?
Abban bíztam, hogy ön megmondja nekem.
Azonnal, ha tudnám.
Mondok magának valamit, Riordan.
Ha van valami, amit gyűlölök a világon az, a csalfa nő.
Az a fickó... mi is a neve? Svéd?
Soha nem volt esélye, ugye?
Akármelyik banda tag futott volna össze vele biztos, hogy megölte volna.
Úgy is mondhatnánk, hogy Kitty Collins irta alá a halálos ítéletét.
Haló? Igen, mondja.
Igen.
Igen, most van itt nálam.
Ok.
Egy Jake, a "kéjenc" nevű fickó volt az.
- Kittyről érdeklődött? - Igen.
Elhíreszteltem, hogy este 10-ig vegye fel a kapcsolatot velem...
különben megyek a rendőrségre és elmondom, amit tudok.
Viszlát, Colfax. Örvendtem a találkozásnak.
Mondja Riordan, ha a nyomára lel, tudatná velem is?
Miután végzett vele...
szeretnék pár szót váltani Kittyvel.
Van pár befejezetlen ügyünk.
Azon gondolkodom, vajon az a szobalány tényleg tudja e azonosítani Kittyt.
Hat év után? Nem sok esély van rá.
De Colfax bedőlt neki. És azt hiszem, Kitty is.
Tudod mit gondolok? Szerintem hülyeség itt várni arra, hogy felhívjon az a nő.
Hívni fog.
Fogadni mernék, hogy nem.
Én nem erőlködnék éveken át a semmiért.
Többet tudok arról a nőről annál...
Igen. Itt Riordan.
Honnan beszél, Miss Collins?
A Green Catből, a Salton Streeten?
Nem. Köszönöm. Nem tetszik a Green Cat.
Jobb lesz az Adelphi színház előcsarnoka, húsz perc múlva.
Nem, én nem leszek ott, de küldeni fogok egy férfit.
Az előadás már elkezdődött, így nem lesz tömeg. Ő majd elvezeti hozzám.
Nézze, nem lesz ott a rendőrség. Üzletet akarok kötni magával.
Ha magát elcsípik az ügy tárgytalan. Erre rájöhetett magától is.
Jó. A férfi várni fogja.
Kék öltöny, csokornyakkendő.
Adna tüzet?
Nem számít. Csak látni akartam a nyakkendőjét. Kész vagyok.
Fogjunk egy taxit.
Menjen egyenesen, majd szólok hol forduljon le.
- Hol van Riordan? - Én vagyok Riordan.
Tudhattam volna.
Reméltem, hogy felhív. Honnan tudta, hol talál?
Egy régi ismerős, Jake, a "kéjenc", szólt nekem.
Az első géppel Pittsburghbe jöttem.
A következő saroknál jobbra.
Hová megyünk?
A Green Catbe, a Salton Streeten.
Úgy tudom, nem szereti a Green Catet.
Csak mikor számítanak rám.
Egy pohár meleg tejet kérek. Nem ettem egész nap.
Egy steaket, félig átsütve és egy üveg sört.
Rendben, uram.
Na, mit szól hozzá?
- Mihez mit szólok, Mr. Riordan? - A 254,912 dollárhoz.
- Azt hiszi nálam van? - A maga érdekében, remélem.
Én nem a törvény embere vagyok.
Az a munkám, hogy visszaszerezzem azt a pénzt a társaságnak, amit elvesztett.
Ha a pénz eltűnt, nos...
letétbe helyezzük magát 20 évre...
hogy legyen, valami látszatja is a munkámnak és erőfeszítésemnek.
Le tud csukatni, Mr. Riordan?
Blinky Franklin a halálos ágyán eskü alatt vallomást tett.
Ennél erősebb tanúvallomás nincs.
És van egy szobalány az Atlantic City-beli hotelből...
aki megjegyezte az arcát.
Nos?
Nézze, nem vagyok a magam ellensége. Megteszek bármit, amit akar.
Oda adok minden egyes pennyt.
Milyen sok ez a penny?
Nos... talán képes vagyok 65.000 dollár ajánlani, de legfeljebb 70.000.
- Nem elég. - Ez minden, amit összetudok szedni.
Nem alkudozom, Mr. Riordan, most nem. Érzem, mikor sarokba szorítanak.
Az életemért küzdök. Nem Kitty Collins életéért, az enyémért.
Már van egy otthonom és egy férjem.
Megküzdöttem ezért az életért és nincs semmi a világon...
amiért ne ragaszkodnék hozzá úgy, ahogy van.
Nos, még mindig köthetünk üzletet...
ha emeli a tétet egy prominens személlyel.
Hogy érti ezt?
Akarok egy balekot a törvénynek.
Ki lenne az?
Colfax.
Az öreg Kitty Collins nem "énekelt" soha, Mr. Riordan.
Hát, akkor tovább is állok.
Elmondjam a rendőrségen, hol lakik és mikor lesz otthon?
Kérem, várjon. Mit akar?
Így már jobb.
Ki tervelte ki a rablást?
- Colfax. - Svéd szerelmes volt magába?
Régóta nem láttam őt, de abban a percben, amint megpillantottam őt, tudtam.
Mindig engem nézett és ez ugyan nem hangzik valami nagy dolognak...
de a kendőt, amit adtam neki, mindig magával hordta.
Zöld... arany hárfákkal?
- Steak? - Az enyém. A tej a hölgyé.
Mr. Riordan, szeretném, ha elhinne nekem valamit.
Utáltam az életem, csak nem voltam elég erős, hogy megszabaduljak ettől.
Minden, amit tehettem, hogy álmodoztam...
a nagy lehetőségről, amivel ott hagyhatom az egész bandát.
Svéd volt az esélyem, hogy az álmom valósággá váljon.
Ha csak néhány órát vele egyedül lehettem volna.
De Colfax mindig ott volt.
Azt gondoltam, hogy ez reménytelen és akkor hirtelen, jött a lehetőség.
Úgy érti, mikor leégett a Halfway House.
Colfax engem küldött, hogy szóljak a többieknek, mi történt...
és inkább találkozzanak a farmernél.
Elmentem először Blinky Franklinhez és utána Dum-dumhoz.
Svédet hagytam utoljára.
Már majdnem hajnal 2 óra volt, mikor oda értem.
Kitty!
Mi az?
Az életemet kockáztatom ezzel, hogy eljöttem hozzád.
De nem bírtam ki, azok után, amit értem tettél Philladelphiában.
Felejtsd el. Miért jöttél ide?
Colfax úgy tudja, hogy úton vagyok New York felé. Ott találkozik velem holnap.
De csak eljöttem hozzád, Svéd, hogy elmondjam.
Elmondani, mit?
Ők azt tervezik, hogy átvernek téged.
Kicsoda?
Colfax és a többiek.
Ők nem akarják, hogy valaha is beleszagolj a holnapi melóból származó pénz illatába.
Honnan tudod ezt?
Colfax találta ki ezt ma este Dum-dummal és Blinkyvel, rögtön azután, hogy elmentél.
Először mindenféle nevekkel illetett és mocskos dolgokat mondott rólad...
és akkor kitalálta ezt.
Mi lenne, ha nem a Halfway House-hoz mennének a rablás után?
Te oda mész...
de ők valahol máshol lesznek a pénzzel.
- Mit szólt Blinky és Dum-dum? - Egyetértettek az ötlettel.
- Hol fognak találkozni? - Egy farmon a várostól északra, a Polk Roadon...
12 mérföldre a főúttól.
Colfax gyűlöl téged, Svéd...
olyannyira, hogy Blinkyt és Dum-Dumot is megfertőzte...
és ők is gyűlölnek téged.
Köszönöm, hogy figyelmeztettél Kitty.
Hová mész? Svéd, mit fogsz csinálni?
Azt fogom csinálni velük, amit ők akartak velem.
Ígérj meg nekem valamit. Nem fogsz elárulni engem.
- Ha Colfax valaha is rájön, mit tettem... - Ne aggódj.
Tudod miért gyűlöl téged Colfax? Miattam.
Ő nem bolond. Látta mi történt.
Miért kell egyáltalán visszamenned hozzá, Kitty?
Talán azért, mert gyűlölöm őt.
Méreg vagyok Svéd, megmérgezem a körülöttem lévőket.
Félek együtt lenni bárkivel is, akit szeretek, a baj miatt, amit okoznék nekik.
Ő nem érdekel, ha ártok is neki.
Nem fogsz holnap vele találkozni.
Nem, Svéd?
És ennyi, Mr. Riordan. Az egész sztori.
Tudtam, akkor este, hogy Svédnél lesz minden pénz.
És kitervelték az egészet.
Felvett engem rögtön azután, hogy eljött a farmer házától.
Együtt lementünk Atlantic Citybe.
És amint csak lehetett, megszökött, ott hagyva őt a lakásban.
Szerettem volna megismerni a régi Kitty Collinst.
Ön tiszta maradt, mivel senki sem tudta, hogy együtt volt Svéddel.
Nem kellett félnie senkitől.
Kár, hogy most horogra akadt.
Menjünk el innen, Mr. Riordan. Ideges vagyok.
- Hová akar menni? - Az mindegy.
Vigyen vissza a hotelhoz.
- Bepúderezem az orrom. - Megvárom.
El ne menjen.
- Milyen messze van? - Kb. három mérföld.
Kapcsolja ki a szirénát. Felmegyünk egészen és betörjük a bejárati ajtót.
Ti fiúk fedezzétek a többi ajtót és ablakokat.
Rendben.
- Kéznél van a fegyvered? - Persze. Miért?
Csak gondoltam megkérdezem.
Ez Dum-dum.
Fedezzetek! Ti menjetek arra.
Központ, ez egy rendőrségi hívás.
Küldjön ki egy mentőt a River Bend 792-höz. Gyorsan.
- Az orvos nem tehet semmit. - Sajnálom Colfax.
Reméltem, hogy elintézi Dum-dumot. Élve akartam magát.
- Hogy jött rá Riordan? - Dum-dum adta a tippet.
Azt mondta, Kitty szólt neki éjfélkor, hogy megváltozott a találkahely.
A Halfway House hajnal 3 óra környékén égett le.
Ez azt jelenti, hogy Kittynek volt egy társa.
Ki lehetett volna más, ha nem maga?
- Ő az a nő? - Igen.
- Hello, Kitty. - Kint kaptuk el.
- Rosszul van? - A mentő már úton van.
Egy kicsit késő lesz.
Azt hiszem, elhagyott a szerencsénk, Kitty.
Nem tudott róla semmit mostanáig, igaz?
Nem, de el kellett bizonytalanítanom magát.
Akkor biztos voltam benne, hogy megpróbál elintézni engem...
mielőtt kitalálhattam, hogy Kitty a maga felesége.
Ezt is tudta?
Férj és feleség nem tanúskodhatnak egymás ellen.
Egyébként is, inkább megpróbáltam kijátszani magukat egymás ellen...
mint hogy én legyek a célpontja a maga embereinek.
Adjanak egy cigarettát?
Nem tudom megérteni miért küldte azt a két gyilkost, hogy megöljék a Svédet.
Nem okozott volna semmilyen kellemetlenséget Brentwoodban.
Miért nem hagyta egyszerűen békén?
Nem tehettem.
Ha a bandából bármelyik is összefut vele, ugyan azt tette volna, mint én.
Ők a pénz után mentek.
Megvolt az esélye, hogy elmondja a sztoriját, és akkor ez lett volna a vége.
Megtudták volna, hogy Kitty és én összeházasodtunk...
egyből keresztülláttak volna ezen a komédián.
Akárhogy is, ha én nem végzek vele, kíváncsi lett volna miért nem...
és elkezdett volna ezen gondolkodni.
Jim! Jim!
Mond meg nekik, hogy én nem tudtam semmiről. Jim, figyelj rám.
Meg menthetsz engem.
Jim, hallasz? Mond meg nekik, hogy nem tudtam, hogy az embereid ott lesznek.
Mond: Kitty ártatlan. Esküszöm, Kitty ártatlan.
Mond ezt, Jim! Ezzel megmentesz engem, ha akarsz.
Ne kérje egy haldokló embertől, hogy hazudjon, a lelke a pokolra jut.
Kitty ártatlan. Esküszöm, Kitty ártatlan.
Ez nem használ, Kitty. A leendő balekja halott.
Térj magadhoz, Jim. Mond meg nekik. Térj magadhoz!
Ments meg, Jim!
Kitty ártatlan. Esküszöm, kitty ártatlan.
Kitty ártatlan.
És Svéd sosem tudta meg...
hogy a lány mikor eltűnt, egyenesen visszament Colfaxhez, az összes pénzel.
Ami pedig a többieket illeti, fogalmuk sem volt,
hogy Kitty valaha is elhagyta Colfax-et.
- Akkor minden tisztázva van? - Igen.
Tehát Colfax rendezte meg az egészet, azért, hogy ne kelljen osztozkodni.
- Egy árulás vetett véget az egész árulásnak. - Igen.
És erre az egész dologra nem derült volna fény...
ha nincs az a 2500 dollár biztosítás.
Nos, gondolom gratulációra vár.
Ez a munkám.
Köszönhetően a csodálatos erőfeszítéseinek...
az Atlanti Baleseti Társaság alapdíja 1947-ben...
valószínűleg csökkeni fog egy tized százalékkal.
Gratulálok, Mr. Riordan.
Inkább aludnék egyet.
Miért nem vesz ki egy kis pihenőt. Mondhatom, megérdemli.
Péntek van. Hétfőig meg ne lássam.
Köszönöm.