Hé! Húzódjon le a sarkon!
Várjon meg itt.
Hogy s mint?
Jó napot, uram.
Igen?
A góréval szeretnék találkozni. Mit mondtál, hogy is hívják?
- Nem is mondtam. - Furmányoskodunk, mi?
Mr. Boot a tulajdonos és a kiadó.
Akkor szólj Mr. Bootnak, hogy Mr. Tatum szeretne találkozni vele.
Charles Tatum New Yorkból.
Milyen ügyben?
Figyuzz, pajti, csak kérdezd meg, mit szólna heti 200 dollárnyi könnyű léhez?
Mit is mondott, mivel házal? Biztosítással?
Nem is mondtam.
Furmányoskodunk, mi?
Mindig az igazat mondd
Ez aztán nem semmi. Kitől van az idézet?
Mr. Boot mondta, de én hímeztem.
- Oké. - Bárcsak én is képes lennék ilyeneket kitalálni.
De ha egyszer sikerül, meghímezné nekem is?
- Mr. Tatum? - Úgy van, uram.
Mondja, mi a gondja? Mr. Boot, éppen átutazom Albuquerque-n.
Itt reggeliztem. Belepillantottam az újságjába.
Gondoltam, talán érdekelné a reakcióm.
- Arra mérget vehet. - Nos, majdnem visszaöklendeztem a reggelim.
Nem akarom, hogy azt higgye, a New York Timesra számítottam.
De ez még Albuquerque-hez képest is meglehetősen Albuquerque-s.
Rendben, akkor visszakapja az ötcentesét.
Szóval mi is van azzal a heti 200 dollárral?
- Nyilvánvalóan nem ismerős önnek a nevem. - Hát nem mondhatnám.
Mert ide nem jutnak el a keleti lapok.
Abban bíztam, dobtak már ki egy példányt az áthaladó vonatból,
akkor látta volna a cikkaláírásom.
Charles Tatum? Dolgoztam New Yorkban, Chicagóban, Detroitban...
- Mi van azzal a 200-zal? - Azért jöttem.
Mr. Boot, én egy heti 250 dollárt érő újságíró vagyok.
- De 50-ért megkaphat. - Miért lenne ilyen jó hozzám?
Kívül-belül és oda-vissza ismerem az újságokat.
Megírom, megszerkesztem, kinyomtatom, becsomagolom és eladom.
- Pillanatnyilag nincs szükségem senkire. - A nagy-és kis híreket is kézben tartom.
Ha pedig nincs semmi hír, kimegyek az utcára és megharapok egy kutyát.
- Legyen 45. - Maga mitől ilyen olcsó?
Korrekt kérdés, figyelembe véve, hogy főfirkász voltam, bárhol is dolgoztam.
Biztos örülne, ha megtudná, hogy 11 laptól rúgtak már ki,
ami 7 milliós olvasottságot jelent,
olyan okok miatt, amikkel most nem untatnám.
Csak rajta, untasson.
Profi hazudozó vagyok. És rengeteget hazudtam már életemben.
Hazudtam derékszíjas embereknek. Hazudtam hózentrógeres embereknek.
De sose voltam olyan ostoba, hogy olyan embernek hazudjak,
aki derékszíjat és hózentrógert is hord.
- Hogy mondta? - Maga elővigyázatos velem.
Leellenőriz egyszer aztán mégegyszer.
Úgyhogy inkább elárulom, miért rúgtak ki.
New Yorkban az egyik cikkem alapján rágalmazási per indult.
Chicagóban belemerültem valamibe a kiadó feleségével.
Detroitban párszor iváson kaptak.
- Clevelandben... - Már tiszta a kép.
És most itt találtam magam Albuquerque-ben üres zsebbel.
Kiégett csapággyal, rossz gumival és megkopott hírnévvel.
A rossz gumi veszélyes lehet.
Csak egy esélyem van, hogy visszajussak az engem illető helyre.
Kifogni egy melót egy ilyesféle kisvárosi újságnál,
aztán várni, reménykedni és imádkozni valami nagy sztoriért;
valamiért, amire rácsaphatok,
amit a hírszolgálat zabálna és kiabálná, hogy "még!"
Mindössze egy ügyes húzás, egy Tatum-féle különlegesség,
és már gördítik is a vörös szőnyeget.
Mert mikor kellesz nekik, akkor megbocsátanak és feledékennyé válnak.
De addig is, Mr. Boot, magáé a legjobb újságíró, akit csak kaphat.
Legyen 40. Mikor kezdek?
Ne erőltesse.
- Remélem, nem ijesztettem el. - Hát nem is tudom.
Nem félek a rágalmazási perektől, mivel magam is ügyvéd volnék.
Duplán leellenőrzök mind egyes kinyomtatandó szót.
- Naná, derékszíj és hózentróger. - Ami a kiadófeleséget illeti,
nem árt tudnia, hogy Mrs. Boot háromszoros nagymama.
Biztos legyezgetné a hiúságát, ha bele akarna vele merülni valamibe.
Az ivás pedig... sokat iszik?
Sokat nem, csak sűrűn.
Nálunk az üzletszabályzat kimondja, hogy nincs ivászat a munkaterületen.
- És dohányzás? - Ki van zárva.
És 60 dollárt fizetek ebben az üzletben.
Elfogadom.
- Hol az asztalom? - Az ajtó mellett.
Talán már szombatra megpattan innen.
Minél hamarabb, annál jobb.
Kösz, Geronimo. Vidd át ezeket a fejléckészítőnek.
- Ez mi akar lenni? - Nem volt aprított csirkemájuk.
- Helyette csirke tacót hoztam. - Csirke tacót?
- Többet nem aprítanak magának májat.
Senki más nem vesz olyat. És a fokhagymás pácot is felejtse el.
Amikor majd ez a napégette Szibéria az enyészeté lesz,
eme szégyentelen szavak gyalázatosnak fognak hatni.
"Nincs aprított csirkemáj."
"Nincs fokhagymás pác."
Nincs Lindy's étterem. Se Madison Square Garden.
Se Yogi Berra.
Mit tud Yogi Berráról, Miss Deverich?
- Elnézést, hogyan? - Yogi Berra!
Yogi? Az valamiféle vallás, ugye?
Ahogy mondja. A New York Yankeesbe vetett hit.
Tudja, mi a baj Új-Mexikóval, Mr. Wendel?
Túl sok a szabadtér.
Kérem vissza a Rockefeller Center
előtt tornyosuló nyolc cingár fát.
Nekem az bőven elég szabadtér.
Hol vannak az édes-savanyúan bűzölgő aluljárók...
Maguk mivel csapnak zajt errefelé?
Hol a nyolcmilliónyi hangya gyönyörűséges üvöltése,
veszekedése, káromlása, szeretése.
Nincsenek showk. Nem játsszák a South Pacificet.
Nincsenek tömött bárokon átlibbenő sikkes dámák.
És a legrosszabb, Herbie;
nincs 80. emelet, ahonnan leugorhatnál, amikor úgy érzed.
Ez egyike a végtelenített lemezeidnek, Chuck?
Akkor hadd halljam a másik oldalt.
Legyen. Lejátszom neked.
Amikor idejöttem, azt hittem, ez egy 30, esetleg 60 napos kiruccanás lesz.
De annak már egy éve.
Olyan ez, mint egy életfogytiglan.
Hol késik már? Hol az a cipó benne a reszelővel?
Hol az a címlapsztori, ami kijuttat innen?
Egy év, és mi volt a legvadabb hír?
"Szappantartó" autók versenye.
Egy áthaladó tornádó, ami Texasba tartott.
Egy magát Jesse Jamesnek képzelő vén tökfilkó,
akiről kiderült, hogy egy gallupi csirketolvaj,
akit Schimmelmachernek hívnak.
Itt ragadtam, pajtások. Itt ragadtam örökre!
Hacsak maga, Miss Deverich,
ahelyett, hogy háztartási tanácsokat írna,
- mint például hogyan távolítsunk el chilli-foltot farmernadrágról -
hagyná magát egy darabolós gyilkos áldozatává tenni.
Mit szól hozzá, Miss Deverich?
Csodákat tudnék tenni a megcsonkított testével.
Ó, Mr. Tatum. Nem mondja...
Vagy maga, Mr. Wendel.
Ha csak annyit tenne, hogy kidobja azt a szivart az ablakon,
jó messzire, egészen Los Alamosig,
és bumm!
Az aztán címlapsztori lenne.
Megmondtam, hogy nincs alkoholizálás az irodában.
Azt hittem, bízhatok benned.
Micsoda gyanakvó természete van magának, Mr. Boot.
Szép, ugye? Esténként,
munka után szoktam csinálgatni gyufából és fogpiszkálóból.
Megnyugtatja az idegeim.
Sajnálom, Tatum.
- Talán levegőváltozásra lenne szükséged. - Talán lenne.
Híreim vannak. Ki fogsz ruccanni a városból pár napra.
- Milyen messze és milyen irányba? - Los Barrios megyébe.
Csörgőkígyó-vadászatot tartanak, és szeretném, ha tudósítanál.
- Csörgőkígyó-vadászat? - Úgy van.
Vidd Herbie-t is. Művelődjetek kicsit.
Csörgőkígyó-vadászat. Hát nem elbűvölő?
Egy igazi "lapokat felperzselő, címoldalt elfoglaló,"
"újranyomásra termett" megbízás.
Érezd jól magad, Chuck. Nézz szét.
És ne aggódj, majd én ágyba teszem a lapot.
Hát úgy fest, második évünk egy hatalmas durranással kezdjük meg.
Oké, pajti, csomagolj.
Tudod, ebből pöpec kis sztori lehet, Chuck. Ne add áron alul.
Látom is magam előtt; ezer kígyó a bozótosban,
csomóan próbálják kifüstölni őket, hogy aztán szétverhessék a fejüket.
Nagy ügy... ezer kígyó a bozótosban.
Ha csak ötvenet szabadon ereszthetnék Albuquerque-ben.
Mint az a leopárd Oklahoma Cityben.
Egy egész város pánikban.
Kiürült utcák, elbarikádozott házak.
A gyermekek kimenekítve.
A férfiak felfegyverkezve.
Ötven gyilkos fenevad szabadon portyázik. Ötven!
Egyesével elkezdik őket levadászni.
Leszednek tizet, huszat.
Szépen haladnak. Elkapnak 40-et, 45-öt. Aztán a 49.-et.
De hol az utolsó kígyó?
Az óvodában? A templomban?
Egy tömött liftben? Hol lehet?
Feladom. Hol?
Az asztalfiókomban, pajti.
Elrejtve, és senki sem tudja. Kapisgálod?
A sztori még három napig kitart.
Aztán mikor jónak látom, felrakjuk a pontot az i-re.
"A Sun-Bulletin méregfogon csípte az 50-es számú versenyzőt."
Honnan szeded ezeket az ötleteket?
Herbie-fiú, mennyi ideig jártál abba az újságíró-iskolába?
Három évig.
Három évet húztál le a klotyón.
Én sosem jártam semmilyen iskolába, de tudom, mi kell egy jó sztorihoz.
Mert mielőtt elkezdtem volna újságnál dolgozni,
előtte az utcasarkon árultam.
Tudod mire jöttem rá legelőször? A rossz hírek fogynak a legjobban.
Mert a jó hír az nem hír.
Jobb lesz, ha a gázra taposol.
Hé, van itt valaki?
Hé!
Pultos!
Van itthon valaki?
Elnézést a zavarásért, asszonyom.
Szeretném megtankolni az autóm.
Valami nem stimmel ezzel a hellyel.
Csak egy idős asszony van bent, aki...
Mit keres a hatóság annál a régi indián sziklaodúnál?
Nyilván a végzést kézbesítik Ülő Bikának a Custer-ügy miatt.
Pattanj be, Herbie; nézzünk szét. Ingyen van.
Majd visszafelé megtankolok.
Hátha addigra befejezi az imádkozást.
- Kicsoda? - Az az asszony odabent.
Kihez imádkozik?
Azt nem tudom, de bárkihez is, nem veszi félvállról.
Akkor hagyjuk meg ájtatosságában. Na gyerünk.
Ó, azt hittem, a doktor az.
Mi a baj? Valaki megsérült?
Még nem tudjuk. Odalent van, a hegy mélyén.
- Mi történt? - Reggel beomlott a barlang.
Csakugyan? Ostoba mamlasz.
Pedig mindenki mondta neki: "ne menj oda, hagyd azt a helyet."
De Leo nem. Makacs, mint az öszvér.
Mindig visszamegy, hogy indián edényeket ásson.
- Ki az a Leo? - A férjem.
Sajnálattal hallom. Ugorjon be.
- Errefelé lakik? - Igen.
Mrs. Leo Minosa vagyok.
Miénk az a benzinkút az országút mellett.
A legtakarosabb üzlet egész Escuderóban.
Így hívják ezt a helyet? Escudero?
Magamban már jó pár másik névvel is illettem.
Már tényleg 450 éve élnek itt indiánok?
Nem tudnám megmondani. Nem lakok itt olyan régóta.
Bár annyi időnek tűnik.
Ha csak azért jöttek, hogy megnézzék azt a lepusztult hasadékot,
akkor a legjobb napot választották.
Na lássuk a tényeket. Maga az apja?
Igen, az apja vagyok.
- Mennyi ideje van már bent? - Csaknem hat órája.
Maga szerint milyen mélyen lehet?
Hát olyan 80-90 méter mélyen, úgy ítélem.
Megtettünk mindent, de félútnál tovább nem jutottunk.
Jobb lesz vigyázni. Ha túl erősen üti a csákányt azokba a falakba,
megindul a homok és lezárja az egész hóbelevancot.
Akkor aztán viszlát, Leo.
Forró a kávé, Lorraine?
Tűzforró. A szendvicsek a pokrócba vannak csavarva. És a szivar is.
- Hogy van a mama? - Úgy láttam, jól.
- Hogy találok oda? - Kövesse a kötelet, amit otthagytunk.
Utána meg kiabáljon. Meg fogja hallani.
Álljon csak meg!
Senki nem megy semerre, amíg én nem mondom.
De hát fázik és éhes. Tudatnunk kell vele, hogy érte fáradozunk.
Így is van elég bajom, hát még ha ketten rekednének bent.
- Valakinek le kell mennie. - Vannak itt rézbőrűek.
Mit szól, törzsfőnök? Magának ismernie kell a járást.
Ők nem mennek le. Sosem teszik.
- Rosz szellemek. - Piha.
Mennyit kérsz, pár lepedőt?
Azt mondja, ez a szent hegyük.
Hét Keselyű Hegye.
Micsoda hangzása van.
Lőj nekem pár képet, Herbie.
Akkor maga jön, hekuskám. Mit fog tenni?
Gondolkodom, ne siettessen. Mindjárt kitalálok valamit.
Meg is bírságolhatná szerencsétlent a parkolási idő túllépéséért.
- Adja ide ezeket. - Maga kinek képzeli magát?
- Elkérném a zseblámpáját. - Ki ez?
Megmondom, ki vagyok. Az aki, bemegy abba a barlangba.
Maga pedig az, aki túl sokat zajong. És most kérem a lámpáját.
- Hogy... - Pofa be.
Iparkodj, Herbie.
Köszönöm, uram és Isten áldja.
- Mondja meg neki, hogy kiszabadítjuk, csak ne aggódjon. - Oké.
És azt is mondja meg, hogy ünnepséget rendezünk a tiszteletére,
rezesbandával meg mindennel.
Itt a kötél.
Remélem, eljutunk hozzá.
Ja.
Vigyázz azokkal a sziklákkal.
A vénember elég rosszul festett.
- Láttad az arcát? - Ja.
Mint a szénbánya előtt álldogáló fickók arca,
amikor 84 ember rekedt bent.
Egy ember mindig jobb, mint 84. Ezt se tanították meg?
- Mit? - Emberi érzelmekre hatás.
Ha kinyitsz egy újságot, és olvasol benne 84, vagy 284 emberről,
vagy akár egy millióról, mint az éhhalál idején Kínában.
Elolvasod, de nem marad veled.
De egy ember az más. Akkor meg akarod ismerni.
Ez az emberi érzelmekre hatás.
Ha valaki egymaga van, mint Lindbergh, amikor átkelt az Atlantin.
Vagy Floyd Collins.
Floyd Collins. Nem ugrik be?
Nekem nem, semmi.
Sose hallottál Floyd Collinsról?
1925. Kentucky.
A pasas egy barlang fenekén ragadt.
Az egyik legszenzációsabb sztori a történelemben.
Minden újság a címlapján hozta hetekig.
Mondd csak, mit tanítottak neked abban az iskolában? Hogyan hirdess?
Hát... lehet, hogy már hallottam róla.
Akkor talán azt is hallottad, hogy a louisville-i lap riportere
bekúszott azért a sztoriért és egy Pulitzer-díjjal mászott ki.
Asszem jobb lesz, ha ezzel nem szórakozunk.
Fogd ezt meg.
Átveszem.
A fényképezőt is.
Van egy pár égőd?
Te maradj itt.
Ha jobban megindul a homok, tudasd velem, de hangosan.
- Nem tetszik ez nekem, Chuck. - Hát nekem sem, pajti.
De az esélyek kedvemre valók.
Hahó!
Erre!
Itt vagyok!
Erre...
Itt vagyok.
Örvendek, Leo. Hogy érzi magát?
Máris jobban vagyok.
Már azt hittem, senki nem jön.
Fáj vagy eltört valamije?
Azt hiszem, nem.
Nem bírja kiszabadítani a lábát?
Azt hiszi, nem próbáltam?
Teljesen alászorultam.
Talán tudok segíteni.
Hé, vigyázzon!
Azt akarja, hogy rám szakadjanak azok a sziklák?
Nem tudtam, hogy ennyire ingatag.
Itt minden ingatag.
Ez egy vénséges hely, ami régóta hullik szét.
Úgy fest, egyesével kell ezeket eltakarítani.
Ne próbálja egyedül. Jól ki kell ókumlálni minden lépést.
Ahogy most állnak, ha egyet kiszedne, jönne vele a mennyezet is.
Értem, mire gondol. Fogja.
Takarja be magát.
És töltsön magába egy kis forró kávét.
Köszönöm, uram.
- Szivar. - A felesége küldi.
Tényleg? Ez vicces. Mindig patáliát csap, ha szivarozok.
- Hogy hívják, uram? - Charlie Tatum.
Épp a benzinkútnál voltam, amikor hallottam, mi történt.
És mi van a többiekkel?
Hallottam őket, de aztán elmentek.
Miért nem mentettek ki valahogy?
Nyugalom, Leo, ki fogják menteni. De emlékezzen, mit mondott.
Ki kell ókumlálni, meg felszerelés is kellhet.
Ugye nem hagynak itt éjszakára?
Elkövetnek mindent, de muszáj jól csinálniuk.
Tudom, elvégre elég masszív hegy ez.
Árulja el, Leo. Hogy történt?
Túl messzire jöttem ezúttal. De kénytelen voltam, hogy leljek valamit.
Visszább már minden ki van pucolva.
De rátaláltam a szépségemre. 50 dodót bármikor megadnak érte.
Viszont rámszakadt az egész mennyezet.
Gondolom ők nem akarták, hogy az enyém legyen.
Ők? Milyen ők?
A halott indiánok. Itt nyüzsögnek mindenütt.
Ez egy sírhely, uram; 400 éves múmiákkal.
Ide temették őket és melléjük az edényeket,
tele kukoricával és dohánnyal.
Maga aztán tájékozott, Leo. Folytassa.
Gondolom egész idő alatt engem bámulhattak,
hogy meglopom őket, és dühbe gurultak.
Rossz szellemek, mi?
Biztos őrültnek tart és legszívesebben kinevetne.
De ha maga feküdne itt, biztos ez járna a fejében.
Tegyen meg valamit.
Fogja meg azt az edényt és nézzen rám.
- Hé, mit csinál? - Lefényképezem.
- Minek? - Belerakom a lapba.
- Milyen lapba? - Egy albuquerque-i újságba.
- Az én képemet? - Bizony ám.
- Komolyan? - Mindenki látni akarja majd, hogy néz ki.
És megírom a történetét. Mindent tudni akarnak majd magáról.
- Szorítani fognak magának. - Ezt nem hiszem el. Én az újságban.
- Hadd csináljak még egyet, Leo. - Csak hadd töröljem meg a képem.
Bakfitty.
És egy szót se az indián szellemekről.
Nehogy azt higgyék, hogy berezeltem.
Ne aggódjon, Leo. Én a cimborája vagyok.
Tudom, ezért értünk szót egymással.
Úgy bizony.
A seregben is be voltam rezelve ám.
Például amikor a felszerelésem Itáliában landolt.
Csakhogy a sereg az más.
Ott mindenki rémült.
A csónakod partot fog érni. Tisztában vagy vele, hogy meghalsz.
Aztán az egyik bajtársad énekelni kezd...
lágyan.
A melletted lévő srác is énekel vele.
Végül azon kapod magad, hogy te is dalolsz.
Hut-Sut Rawlson on the rillerah
And a brawla, brawla sooit
Hut-Sut Rawlson...
De bevált, nem? Nem esett bántódása.
Az égvilágon semmi, a mumpszot kivéve, amit Nápolyban kaptam.
Gyújtson meg egy szivart, Leo. Most el kell köszönnöm.
Úgy örülnék, ha maradna még egy kicsit.
Én is, de odakint még rengeteg megszerveznivaló van.
Ki akar már szabadulni, nemde?
Úgy néz ki, hosszú éjszaka vár rám.
Ne mondjon ilyet. Gyerünk, Leo.
Hut-Sut Rawlson on the rillerah
And a...
Azt mondtam, gyerünk. Együtt.
Hut-Sut Rawlson on the rillerah
And a brawla, brawla sooit
Hut-Sut Rawlson on the rillerah
And a brawla sooit
Hut-Sut Rawlson on the rillerah
And a brawla, brawla sooit
Hut-Sut Rawlson on the rillerah
And a brawla...
The brawla is the boy and girl
The Hut...
Hut-Sut Rawlson on the rillerah
And a brawla, brawla sooit
Hut-Sut Rawlson on the rillerah
And a brawla sooit
Hut-Sut Rawlson on the rillerah
Mi ütött beléd? Megbolondultál?
Két cimbora dalolt egyet. Mi baj ezzel?
Begyűjtöttem pár képet, pajti. Óvd meg életed árán is.
Na mozgás.
Mégis mi történt?
- Nem akarod elmesélni? - Csitt, Herbie, csitt.
Épp a bevezetőt írom a sztorihoz.
- És milyen a sztori? - Nagy.
A lehető legnagyobb, úgy vélem. Talán nagyobb, mint Floyd Collins.
- Floyd Collins plusz. - Plusz mi?
Plusz Tut király.
Rá csak emlékszel, ugye?
Az egyiptomi fáraó átka, akinek kifosztották sírját?
Mit szólsz ehhez a nézőponthoz?
"Tut király Új-Mexikóban."
"Az indián főnök átka.
A fehérember félig eltemetve a dühös szellemek által."
"Mit fognak tenni vele? Megkímélik? Vagy összezúzzák?"
Ne beszélj mellé, Chuck. Mennyire vészes? Ki tudják menteni?
- Naná. - És milyen hamar?
Nem tudom.
Floyd Collinsnak 18 nap kellett.
De nekem nem kell 18 nap.
Ha csak egy hétig kitartana ez...
- ... hú, öcsi. - Csak viccelsz, Chuck.
Nem kívánhatsz ilyesmit.
Nem kívánok én semmit se.
Nem nyúlok én bele a dolgok menetébe. Én csak leírom őket.
- Elért hozzá? - Láttam.
- Beszéltem vele. - Ki lehet hozni? Életben van?
- Egy dologban biztos lehet. Kihozzuk onnan. - Még ma? Éjjel?
Félek nem. Ma már semmit sem tehetünk.
- Holnap? - Amint szerzünk egy mérnökbrigádot.
És én megszerzem a legjobbakat, Mr. Minosa. És a doktort.
Meg a sheriffet. A sheriffnek hétfőig dolga van Los Barriosban.
- Velem beszéljen. - Dolga van Los Barriosban, mi?
Lefogadom, hogy csörgőkígyó- vadászaton van. Meg a doki is.
Nem érti, hogy egy ember meghalhat ott...
- Sajnálom, Mrs. Minosa. - Jól ismerem a sheriffet.
Minden héten bejön vacsorázni, és sosem kéri a számlát.
El fog jönni. Eljönnek mind.
A sheriff, a doktor, a mérnök.
- Van a kúton telefon? - Van.
Akkor ne habozzunk. Rengeteg hívást kell elintéznem.
- A telefon odabent van. - Oké.
Töltsd tele, Herbie. Vissza fogsz menni a városba.
Rendben.
Ott.
Az az orvos száma. Dr. Hilton.
A sheriff száma is ott van.
Ó, szóval ez lenne a sheriff? Gus Kretzer.
Felpörgetjük kicsit az eseményeket, csak figyeljen.
Holnapra itt hatalmas nyüzsgés lesz és hívnom kell Santa Fét
hogy kiugrasszam a kormányzót az ágyából.
Nagy gond lenne, ha el kéne szállásolnia éjszakára?
Hatvan csodás szoba. Az Escudero Ritz.
Milyen legyen? Óceánra vagy hegyre néző?
Mindegy. Egy dikó, vagy két szék is megteszi.
Központ? Kapcsolja Albuquerque-t. 4923.
- Ennek mi a száma? - Escudero 2.
Escudero 2.
Halló?
Sun-Bulletin? Itt Tatum beszél. Adjátok Mr. Bootot, de villámgyorsan.
Mr. Boot? Itt Tatum.
Nem, semmi baj. Épp ellenkezőleg.
Egy Escudero nevű álomszerű kis helyen vagyok
három órányira délre.
Hagyja a csörgőkígyókat. Találtam valami sokkal pompásabbat.
Madarakat. Keselyűket. Méghozzá hetet.
Ez hogy hangzik?
"A Hét Keselyű Hegyének átka."
Naná, hogy nem érti, miről karattyolok, de el fogom mesélni.
Csak várjon, míg meglátja a képeket. Elküldöm Herbie-vel...
Nem, nem vagyok részeg, Mr. Boot.
Inkább izgatott, mert hacsak háború nem tör ki az éjjel,
megvan a holnapi címlapsztorija.
Mennyi lesz, Mr. Minosa?
Nem fogadom el a pénzét, uram,
azok után, amit a fiamért tesznek.
- Helló. - Reggelt.
Felbukkant már az építésvezető? Vagy a sheriff?
Még nem.
Amilyen habitussal beszélt, azt hittem, iderángatja a kormányzót is.
- Meg a tengerészgyalogságot. - Minden el van simítva.
Van egy építőbrigád gépekkel;
úton vannal Los Barriosból. Vagy megjönnek vasárnap, vagy nem.
- Ja, naná. - Beszéltem a doktorral.
Bevisszük hozzá, amint meg lesz tisztítva az átjáró.
És a sheriff is tiszteletét fogja tenni.
Naná, naná, naná.
Nézze asszonyom, ha azt mondom, idehozom őket, akkor idehozom őket.
Hol vannak az öregek?
Elmentek misére.
Miért csüng folyton azon az írógépen?
Odafentre úgy hallatszott, mint valami kardtánc.
A jelenlegi helyzetben amúgy sem tudna aludni.
Aludtam már eleget, öt éven át.
Mi mást lehet csinálni Escuderóban?
Lapozgatni a családi albumot?
- Honnan szerezte? - Minosa mamától.
Milyen különös.
Tegnap még nem is hallott Leóról.
Ma meg már szinte mindent tud róla.
Hát nem édes?
Jól állt neki az egyenruha, nemde?
Meg még nyolc millió másik fiúnak.
Látta az esküvői fotónk? Biztos nem ismert meg.
Dehogyisnem. Akkor még barna volt.
'45-ben? Nem, '45-ben vörös voltam.
Látta, milyen vékony voltam?
Egy baltimore-i kórházban azt mondták, tuberkulózisom lehetett.
Nem is gondolta volna, ugye?
Nem néz ki csontkollekciónak.
Ha tudná ezt nélkülözni, elraknám magamnak,
nehogy elfelejtsem, hogy néz ki.
Mennyi az idő?
5:45. Mi ez az egész?
- Felszállok az első buszra. - Hová megy?
El innét gyorsan. Addig, ameddig 11 dolcsiért elvisznek.
Tele a hócipőm ezzel a hellyel.
- A legalkalmasabb időt választotta. - Már régebben is hagytam itt.
Egyszer eljutottam Dodge City-ig Kansasba
egy nyitott tetejű kék autóval, ami tankolni állt meg.
Biztos ért vagy 4000 dollárt.
De Leo utolért.
Mondtam neki, hogy vége.
Hogy hagyjon elmenni. Ez nem nekem való.
Akkor mi való magának?
Lefogadom, hogy valami vetkőzős lebujból szedte össze.
- Nightclub. - Szalon.
Akkor szalon. Tudja, mit mondott nekem?
Azt, hogy 160 hold földje van Új-Mexikóban...
...meg egy nagy cége.
Nézzen szét; heti nyolc hamburgert adunk el meg egy rekesz üdítőt,
meg esetleg néha egy navajo-pokrócot.
Feleségül vette, nem? Idehozta, etette, gondozta.
Én pedig rendesen megköszöntem. Öt éven át folyamatosan.
Ezzel egálban vagyunk.
Viszlát, Mr. Firkász.
Rafkós.
Ezúttal biztosít magának egy kis előnyt, mi?
Most nem tud maga után eredni, mert sziklák vannak a lábán.
Nocsak, kinek áll feljebb. Mintha maga törődne Leóval.
Ismerem a fajtáját. Maga újságíró.
Csak a szenzáció érdekli.
Cukorfalat, maga is pont annyira örül azoknak a szikláknak, mint én.
Napot, hölgyem.
Egy kissé eltévedtünk.
Jófelé megyünk Escuderóba?
Ez Escudero.
- Ez az a hegy? - Még mindig ott van?
Ez az a hegy és még mindig ott van.
Akarnak még tudni valamit?
Nem. Csak eljöttünk szétnézni.
A nevem Federber. A Feneketlen-tóhoz tartunk.
Elhorgászgatunk ott egy hétig.
- Habár ha már ilyen közel vagyunk... - Örülök, hogy erre jártak, emberek.
Honnan hallottak róla?
- Maga családtag? - Nem. Csak egy barát.
Nem látta az újságot? Ezzel van tele.
- Maguknál van belőle? - Naná. Még Albuquerque-ben vettük.
Csússz arrébb, Nellie.
Kösz.
Azt hittük, már biztos folyik az ásás.
- Hol van mindenki? - Berezeltek az indián kísértetektől, mi?
Mikor kezdenek már csinálni valamit?
Bármelyik percben ideérhetnek. Már úton vannak. Nemde, miszter?
Remélem nem lesz baj, ha odamegyünk.
Csak rajta. Semmi akadálya.
Mit szólsz, Nellie? Csak egy fél órára.
Nem bánom. Később pedig megreggelizhetnénk itt.
Persze csak ha nem zavarjuk a családot.
- Semmi baj. Kaphatnak reggelit is. - Köszönjük.
Keltsd fel a kölyköket, Nellie. Ezt látniuk kell.
Tanulságos lenne nekik.
Walter, Willie. Ébredjetek.
Elég jó színben tűnik fel.
Akarja hallani, mit írtam magáról?
"A bánat mardosta feleség könnyes arccal"
"próbálja beküzdeni magát a barlangba, hogy férjével lehessen."
Drámai. Szerintem fogalmazza újra.
Fészkes fenéket. Így hangzik a legjobban, tehát így is marad.
A holnapiban is így lesz meg a holnaputániban is.
Ha így kelendő, akkor így tálalom.
Idess.
Hárman vagyunk itt eltemetve. Leo, én és maga.
Mind ki akarunk jutni és ki is fogunk.
Csakhogy én a köztudatba fogok visszajutni.
Maga is jöhet velem, ha akar.
És nem azzal a rongyos 11 dollárjával.
Látta azt a házaspárt. Magának ők csak két bamba.
De számomra ők csak a kezdet. Ők Mr. és Mrs. Amerika.
Nem voltam biztos benne, de már tudom.
Ráharaptak. Zabálják!
A sztorit és a hamburgert.
Eladhatja az összes hamburgerét, hot dogját, üdítőjét,
meg a navajo-pokrócait.
Ma estére komoly suska fog beáramlani a kasszájába.
Amikor kiszőkítették a haját, biztos az agyát is kiszőkítették vele.
Üdv újra, Mr. Minosa. Valami hír Leóról?
Még semmi. Mr. Tatum most lent van a doktorral.
Értem.
Hé, egy negyed lesz.
- A sajtótól vagyok. - 25 cent lesz.
- Mi hírlaposok sosem fizetünk. - Itt mindenki fizet.
Mrs. Minosa ezt mondta. Negyed dollár.
Na most már mehetsz.
Még húsz perc, és eljuttatjuk hozzá az oxigént, doktor.
Az rám is rámférne.
- Köszönöm, doktor. - Majd küldök aureomycint.
Azt négy óránként kell neki adni ugye?
Igen. És koffeint, ha gyengének érzi magát,
valamint Demerolt, ha a fájdalmai rosszabbodnak.
- Mondjuk három óránként. - Megértettem.
Amint elég közel érek hozzá, adok neki egy görcs és üszkösödés elleni injekciót.
De jelenleg rendben van. Sőt a hetet is kibírja.
De addigra kihozzák, ugye?
Hát persze.
Hé, doki.
Kemény fából faragták, ugye?
Leót? A legkeményebből.
Három napig járkált vakbélgyulladással,
csak mert megígérte a feleségének, hogy elviszi francia négyest táncolni.
Amint kihozzák, elkezdem megerősíteni.
Hívhat bármikor, éjszaka is.
- Biztosan fogom, doktor. Viszlát. - Viszlát.
Köszönök mindent!
Nem semmi. Fizetnem kell, hogy eljuthassak hozzád.
- Mi újság, pajti? - Olvastad már?
Még szép. Jó nagy visszhangja van, mi?
Boot villantott párszáz szót a médiának, és kérik a többit is.
- Mindent akarnak. - Sejtettem.
A fotóművészek is bezsongtak. Mekkora lehetőség ez nekem.
Ha így folytatjuk a Life is rákaphat, és kapunk egy olyan négyoldalas cikket.
Most már kedvedre van, mi?
Mindenkinek kedvére lenne egy ilyen lehetőség. Nem mi okoztuk.
Smollett! Hogy állnak?
Még nemtom. Sok az akadály.
Fel kéne húznunk egy támfalat és berakni keresztmerevítőket.
De öregek a falak, szal nemtom.
Jól van, fiúk! Hordjátok befelé azokat a rönköket!
Úgy tűnik, egy darabig még itt leszünk.
Hoztam neked pár napi ellátmányt. Inget meg alsót.
- Meg pár üveget. - Tedd félre, pajti. Csak semmi pia.
- Amíg itt nem végeztünk. - Hé, maga!
A sheriff látni akarja, lent a kútnál.
És ne nagyon vesztegesse az idejét, mert nem marad itt sokáig.
- Ahogy lehet, hogy maga sem. - Nem mondja?
Mondjak valamit? Nem csípi magát.
Még jó, hogy nem akartam megkérni a kezét.
Nem eszi meg a sztéket.
Talán a nyers hamburgerhús ínyére lenne. Vagy egy kis tej.
Mégis csak bébikígyó.
Nyalókával próbálja, s-s-sheriff.
Vagy mit szólna a jobb karomhoz?
Zabálná. Maga is, ugye?
Szóval maga az a Tatum gyerek, aki tegnap este a telefonban betyárkodott.
Nem betyárkodtam, sheriff. Csak fenyegettem.
Ha együtt játszik velem, elintézem, hogy újraválasszák.
Ha nem, akkor megfeszítik. Ennyit mondtam, emlékszik?
Azt hiszem szólok a fiúknak, hogy vigyék el a megyehatárig és dobják ki.
Kidobná a kampányvezetőjét?
Most elkél magának a segítség, Kretzer.
És mielőtt kidobom, esetleg bevarrhatom egy cellába egy időre.
Vesztegeti az idejét holmi csörgőkígyóvadászatra.
- Innen fognak jönni a szavazatok. - Mit tud maga a szavazatokról?
Itt Escuderóban hetet kaptam, fent északon 700-at.
Hússütést rendeztünk, mondtam egy beszédet, prímát.
Aztán leültünk pókerezni,
amikor maga zaklatni kezdett, pedig jó volt a lapjárásom.
Mije volt, két pár?
Ez sokkal jobb.
Itt egy ász lapul betemetve.
- Két csokoládét kérek. - Két hamburgert kérek.
Mennyi az a sajtos szendvics?
Mami, jöjjön segíteni.
El vagyunk úszva.
Rajta hát.
Ez hogy tetszene, sheriff? Holnapra az összes újságban ott viríthat a neve.
"A férfi, aki első hívásra ide rohant, hogy irányítsa a mentési műveletet."
Keddre az egész állam meg fogja ismerni a nevét.
"Gus Kretzer, a fáradhatatlan közszolga, aki sosem adja fel."
És fokozom minden egyes nappal.
Hat nap ebből és hőst faragok magából.
Zsebében érezheti a választást.
Sőt, az ellenségei is magára fognak voksolni.
Értem, hős vagyok.
És magát mivé teszem?
Most jön a lényeg.
Ahogy a dolgok állnak, más újságírók is jönni fognak,
hogy beleüssék az orruk a sztoriba. Rengetegen.
Talán egészen New Yorkból is.
Ez az én sztorim.
És meg is akarom tartani magamnak.
Maga fog segíteni ebben.
Mr. Tatum, beköltöztetjük az egyik szobánkba.
Takaros, az ágy pedig kényelmes.
Ó, nem, Mr. Minosa. A világért sem túrnék ki senkit.
Mama meg én elleszünk. Hatalmas megtiszteltetés lenne. Nem bánom.Köszönöm.
Herbie, kicsomagolnál nekem? És állj készenlétben.
Készítünk pár fotót a sheriffről.
Asszem túl öreg vagyok már ahhoz, hogy odabent kússzak-másszak.
- Adnának egy csésze kávét? - Legyen kettő.
Készül.
- Mi az állás? - Semmi jó.
Egy szép mély repedés lehet alatta,
- máskülönben nem szorult volna be. - Mennyi időbe telik?
És még meg se tudtuk tisztítani az utat.
Először végig kell támfalazni.
Vagyis ki kell rakni rönkökkel.
- Aztán jöhetnek a merevítő gerendák. - Az meddig tart?
Ha azzal megvagyunk, akkor kezdhetjük a műveletet.
Ki kell hordani a sziklatömböket,
nehogy az egész kóceráj a nyakunkba szakadjon. Vagy az övébe.
- Meddig tart? - Nos, Gus, pontosan nem tudom.
De nem hiszem, hogy 16 óra alá tudnánk menni.
Uhh. uh
Talán megcsinálhatjuk 12 óra alatt, ha hívok még egy brigádot.
Habár néhány emberem nem akar dolgozni
a cikkében leírt vészjósló dolgok miatt.
Nézze, Mr. Smollett, nem vagyok mérnök,
de az elképzelése...
... azok az omladozó falak és kőhalmok...
... nem veszélyezteti ez az emberei életét?
Nem, miután kidúcoltuk a falakat.
Szerintem felállíthatnánk egy fúrót a hegytetőn,
aztán megindulnánk lefelé.
Átfúrni azon a sziklamennyiségen?
Tudja maga, meddig tartana az?
Mondja meg maga.
Hat, de lehet hogy hét napba.
Az lenne aztán a munka.
És van olyan fúrójuk?
Igen, van, de nem lesz rá szükség.
Amint megtámasztjuk azt a részt, úgy gondolom...
Túl sokat gondolkodsz. Azt hagyd Mr. Tatumra.
De hát bakot lő.
- Úgy gondolom... - Már megint gondolkodsz, Sam.
Pár éve még kamionsofőr voltál.
Mióta sheriff vagyok, kivitelező lettél.
Csak nem vissza akarsz ülni a volán mögé?
Hát jó, Gus, ha így akarod,
akkor készenlétbe helyezem a fúrót.
De az a szerencsétlen odabent... ... hét napig.
Tudom, mi jár a fejében, Mr. Smollett, és átérzem az aggodalmát.
De Leo keménykötésű. A doktor maga mondta.
A legjobb ellátást kapja, úgyhogy ne aggódjon.
Cukrot?
- Árul cigarettát? - Két hot dogot kérek.
A pénzt nem is kéri, hölgyem? Négy hamburgert rendeltünk és négy kávét.
- Egy húsz lesz. - Fel tud váltani egy ötvenest?
- Hé, lőjek itt egyet, Chuck? - Mehet, pajti.
Csinálj párat Mr. Smollettről is,
akinek a szaktudása meg fogja menteni Leo Minosa életét.
Lefogadom, hogy eztán maga lesz a legmenőbb kivitelező.
Csak hozza azt a fúrót.
Viszlát, uraim. Sok a tennivalóm.
Igen?
Na, mondja már. Mi az?
Sok keményre főtt tojással találkoztam már életemben,
de eddig magát főzték a legtovább.
Ez bók volt vagy ócsárlás? Mert most nem érek rá kikalkulálni.
Csinálom én a magam kalkulálását.
Eddig 70 dollár jött be. Estére meglesz a 150 is.
Hétszer 150... az 1000-nél is több.
Ez az első ezres, amim valaha volt.
Kösz.
Kösz szépen.
Ide figyeljen, Mrs. Minosa; a férje egy hegy alatt rekedt.
Maga betegre aggódja magát. Ez a sztori lényege.
Úgyhogy törölje le azt a mosolyt az arcáról.
Ez egy szép nap, Chuck. Mosolyogni van kedvem.
Hallotta. Letörölni.
Vegyen rá.
Így már mindjárt más.
A könnyeket nem kell letörölni. Így kell kinéznie.
Húzza fel a jegygyűrűjét.
Menjen vissza és árulja a hamburgerét.
Jó reggelt, mindenki.
Ez a KOAT rádióállomás Albuquerque-ből.
Itt Bob Bumpas beszél, aki elhozta önöknek a legfrissebb helyszíni híreket
a Leo Minosa-féle mentési műveletről.
Mióta a munkálatok elkezdődtek három napja,
a fúró már 18 méterrel közelebb kerül Leóhoz.
Épp most hallhatták Sam Smollett hangját,
aki a fúrási munkálatokat vezeti.
Ez az ember Kretzer sheriffel és egy csapat önkéntes munkással együtt
elszántan vívja harcát a makacs sziklákkal és a rohanó idővel,
miközben egy emberélet forog kockán.
Ha létezik valaki, aki diadalmaskodhat a Hét Keselyű Hegyének átka felett, akor ők azok.
Hölgyeim és uraim, valami rendkívüli történik itt;
ezelőtt a 400 éves sziklahasadék előtt.
Egy új közösség alakult ki; egy valóságos város sátrakból,
buszokból és lakókocsikból. Itt állva mindenféle rendszámtáblát kiszúrok;
Kaliforniából, Arizonából, Texasból és Oklahomából.
És folyamatosan jönnek újabb autók.
Ahogy önkéntes munkások is szerte az államból.
Az ország legolvasottabb lapjainak legmenőbb újságírói is itt vannak.
Közülük is a legkiválóbb ki más, mint Chuck Tatum,
a vakmerő riporter, aki először lépett kapcsolatba Leóval múlt szombaton.
Az adás későbbi részében megpróbáljuk mikrofonvégre kapni Mr. Tatumot.
Addig is biztosan szívesen hallanának pár szót azoktól az emberektől,
akik azért gyűltek ide, hogy imádkozzanak Leo megmeneküléséért.
- Mint az előttem álló úriember. Hogy hívják? - Federber. Al Federber.
Mivel foglalkozik, Mr. Federber?
Biztosítással, Gallupban.
Érezze magát otthon, Mr. Federber. Egyenesen a mikrofonba beszéljen, kérem.
Gallupból jöttünk.
Ő itt Mrs. Federber és a fiúk.
Csodás látni, hogy egy család eljött idáig Gallupból,
hogy csatlakozzon hozzánk eme vészterhes napokban.
Hát, pontosan nem tudom, mit ért csatlakozás alatt.
Hallottam magát másokkal beszélni tegnap este a rádióban.
Épp a lakókocsinkban vacsoráztunk.
Azok az emberek azt mondták, ők voltak itt először.
Nem akarok senkit sem hazugnak bélyegezni, de ez egyáltalán nem igaz.
A feleségem majd megerősíti.
Nellie, kik voltak itt először? Mondd el.
Hát mi. Ilyesmiről sosem hazudnék.
Biztos vagyok benne, Mrs. Federber.
Mr. Federber, mi a véleménye erről a bámulatos munkáról, amit végeznek?
Szerintem bámulatos.
Folyton balesetekkel találkozom, tudom, miről beszélek.
A biztosítási üzletben utazom.
Sosem tudhatja, mikor történik valami baleset.
Remélem, Leónak volt annyi esze, hogy biztosította magát ilyen esetekre.
Tegye el a névjegykártyám. Pacific Minden Kockázatra.
- Nálunk van egy lehetőség, ami fedezi... - Köszönöm. Nagyon köszönöm, Mr. Federber.
Elnézést, hogy megszakítottam a helyszíni riportot,
de mindjárt itt az ideje, hogy Mr. Tatum megejtse mai első látogatását Leónál.
Maradjanak velünk, amíg arrébb megyünk a mikrofonnal.
Megpróbáljuk pár szóra elkapni Mr. Tatumot, amint ideér.
Várj még, pajti.
Figyeljen, Mrs. Minosa; tartanak egy kis misét a templomban ma este.
Azt akarom, hogy ott legyen.
Nem járok templomba. A térdeléstől kilyukad a harisnyám.
Elég dohányt zsebel itt be, hogy vehessen magának újat.
Azt akarom, hogy ott legyen,
mert odaküldöm Herbie-t, hogy csináljon pár képet, világos?
Oké.
De csak mert olyan szépeket írt rólam a mai újságba.
Maga aztán jól bánik a szavakkal.
"A kedves szőke teremtés elnyúlt árnyéka"
- "az elátkozott hegyre vetül..." - Elég lesz.
Holnapra ez a tegnapi lap lesz,
amibe egy halat fognak csomagolni.
Még valami, miszter. Ne merjen még egyszer felpofozni.
Megvetted a szivarokat Leónak?
Igazia havannai. A legjobb, amit találtam Albuquerque-ben.
Feladatot kapsz, pajti. Vedd fel Mrs. Minosát. Mármint Lorraine-t.
Győződj meg róla, hogy elmegy este a templomba.
Egy képet akarok, amin a rózsafüzérét szorongatja.
Ha nincs neki, akkor te adsz.
Naná. Egy sámánról ne csináljak képet,
puccos fejdísszel meg csicsával,
- amint gonosz lelkeket űz el? - Már érzed a dörgést, pajti.
- Nem kevésbé lenne lehetetlen. - Kösz.
- Amikor majd felveszem a kópiád... - Csak semmi kópia.
És semmi Boot. Mostantól nem dolgozom az Albuquerque Sun-Bulletinnek.
- Ahogy te sem. Kiléptünk. - Mindketten?
- Remélem, nem akadsz fenn rajta. - Naná, Chuck.
Te mindig jól játszod ki a lapjaid, ahogy észrevettem. De akkor sem értem.
Kilépni egy ilyen sztori közepén, amikor ekkora hógolyók repkednek?
Pontosan most van itt az ideje, Herbie-fiú.
Kapkodni fognak utánunk. Minden lap New Yorktól Los Angelesig.
Úgyhogy most elzárjuk a csapot. Pont így.
Majd figyeld, hogy lihegnek.
Álljon meg a sátornál! Lássuk a sajtó embereit.
Ide figyeljenek, fiúk, nem érdekel, honnan jöttek;
New Yorkból, Philadelphiából, Chicagóból vagy a Holdról.
Senki nem fog lemenni Leóhoz.
- És mi a helyzet Tatummal? - Tiltott terület.
- Miért? - Mert veszélyes ott bent.
Mert magára szakadhat a fal.
Mert én vagyok a sheriff és én felelek mindenki biztonságáért.
- És mi a helyzet Tatummal? - Mondom tiltott terület!
És mi a helyzet Tatummal?
Maga ismétli önmagát.
Elég csinos kis helyet rittyentettem ide maguknak, fiúk.
Micsoda szégyen lenne, ha elvágnám a madzagokat és kirúgnám magukat.
Ne merészelje, sheriff úr.
Ilyen halandzsát J. Edgar Hoovertől se néztük el, nemhogy magától.
Eljöttünk idáig, hogy elvégezzük a munkánk és el is fogjuk!
- Tiltott terület! - Most maga ismétli önmagát!
Hogyhogy Tatumnak nincs tiltva a terület?
Ő miért mehet be, ahányszor csak akar?
- Mi a helyzet Tatummal? - Úgy van. Mi a helyzet Tatummal?
Hogy ityeg, kispajtások?
Mint a régi szép időkben.
Jó újra látni, Mac.
Ő Mr. McCardle, együtt dolgoztunk New Yorkban.
Csak nem Jessopot látom? A Nagylelkű Mickey Jessop.
Kösz az 50 dolcsit, amit elfelejtettél elküldeni.
Biztos nem csüngtél a dróton.
És nicsak, Josh Morgan. Honnan is?
Boston? Chicago? Csak arra emlékszem, hogy sérve van.
Kényelmesen ülsz, ugye, Chuck? Kisajátítottál mindent; Leót, a sheriffet.
Próbáltam beszélni az apával, az anyával, az asszonnyal és mit kaptam?
- "Beszéljen Tatummal!" - Ő a család barátja.
Szóval mit csócsáltok, kispajtások? Ti lennétek az észlények,
a nagyvárosi firkászok.
Annyi jó sztori hever a lábatok előtt.
Az időjárás, a tömeg, az indiánok.
Bennfentes anyag; hogyan szövik a pokrócot.
Fejezd be, Chuck. Mind cimborák vagyunk. Egy hajóban evezünk.
Én evezek a hajóban. Ti a vízben vagytok.
Lássuk, hogy úsztok... cimborák.
Tatum, mindig is tudtam, hogy egy tetű vagy.
Csak óvatosan, Mr. Morgan.
Épp egy hatósági közeggel beszél.
Azzal a bádogjelvénnyel nem érsz semmit. Tiltakozni fogunk a kiadódnál.
A sheriffnél tiltakozz. Ő a feljebbvalóm.
Rendben, akkor elvisszük Santa Fébe az ügyet, a kormányzóhoz.
- Tudod, mit fog tenni. - Hogyne tudnám.
Rendes ember, intézkedni fog. Felhívja a sheriffet.
Én pedig elmondom neki, hogy a feladatom végzem.
Aztán megint beszéltek a kormányzóval, aki szólni fog a főügyésznek,
aminek az lesz a vége, hogy engem kivágnak innen.
Csakhogy addigra, cimborák, Leo már kint lesz,
a sztori pedig le lesz zárva. Kész, vége!
És most ha megbocsátanak, uraim, találkám van Leóval.
És hogy ne higgyétek azt, hogy akkora tetű vagyok,
hírem van a számotokra.
Táviratozd el.
Szóljatok a kiadóitoknak, hogy Chuck Tatum megszerezhető.
Még három-négy napig ez lesz a legforróbb hír.
Exkluzív. És Tatum kotlik rajta.
Szóval indulhat a licit.
Menjünk, pajti.
In Distance
Válasszák újra Kretzer sheriffet.
Persze nehéz megmondani, mibe futunk bele.
Ott van a szikla meg a palarétegek.
Ezt réteges képződménynek nevezzük. Ami azt jelenti...
Várjon egy percet!
Ott van Mr. Tatum, ahogy a sziklahasadékhoz tart.
Megpróbálom mikrofonvégre kapni.
Mr. Tatum! Mr. Tatum!
Remek. Idejön.
Mr. Tatum, a rendelkezésünkre állna pár pillanatra?
Csak egy-két szót Leóról, és arról, hogyan mennek a dolgok.
Haladnak a munkálatok, méghozzá jól,
de ebben a mentési műveletben minden másodperc számít,
ezért a hallgatósága biztos megbocsát nekem,
és Mr. Smollettnek, ha visszamegy a posztjára a fúróhoz.
Azt se értem, miért használnak egyáltalán fúrót. Nem lett volna muszáj
a hegytetőről indulniuk. Gyorsabban is ki lehet onnan hozni azt az embert.
- Mi a neve, uram? - A nevem Kusac.
Régen rengeteget bányásztam; ezüstöt, fent Virginia Cityben.
- Nos, ahogy én látom... - Folytassa, Mr. Kusac. Ez érdekel minket.
Nálunk is volt néhány barlangomlás.
Az egyik tovább elhúzódott, mint ez.
Átélt már személyesen is barlangomlást, Mr. Kusac?
Személyesen nem.
Én igen. Persze nem pont barlangomlásnak nevezném,
de egyszer bent ragadtam egy liftben,
a raktárban, ahol dolgoztam, két pinceszint között.
Hat órába tellett, míg kiszabadítottak,
és gázforrasztót használtak hozzá.
Fentről ütöttek lyukat. Pont mint itt.
Attól tartok vissza kell mennem a brigádomhoz.
Csak annyit akartam mondani, hogy nekünk nem volt fúrónk.
Mert nem is kellett. Csak vittünk be gerendákat és végigtámfalaztunk.
Ha mi meg tudtuk csinálni Virginia Cityben, miért ne lehetne itt is?
Ezzel nem mondott újat.
Mindent tudok a támfalazásról meg a merevítésről...
Mr. Kusac; amint látja, ez egy sziklahasadék, és nem ezüstbánya.
Hát szerintem egy és ugyanaz.
Egy ember van odalent és ki kell hozniuk valahogy.
Maga kihozta az emberét, Mr. Kusac?
Sajnos nem sikerült. Elkéstünk. Akkor úgy vélem,
hagyjuk Mr. Smollettet a saját módján dolgozni. A csúcsról lefelé.
Köszönjük, Mr. Tatum. Hálás köszönet. És Mr. Smollettnek is köszönjük.
És tudom, hogy az egész hallgatóság szavait tolmácsolom,
amikor kifejezem csodálatomat mindkettejük felé.
Mr. Tatum most közelíti meg a sziklahasadék bejáratát,
hogy megkezdje újabb veszélyes útját
az iszonyatos hegy földalatti labirintusában.
Ahogy int a tömegnek, elsöprő ujjongás hallatszik!
Szevasz, Leo. Na mit szólsz?
Ezúttal öt percet késtél.
Sajnálom. Mi a baj?
- Ettél már valamit? - Nem vagyok éhes.
- Bevetted a gyógyszereid? - Be.
Délután, amikor a doki jön, jobb lesz, ha beadsz magadnak még egy injekciót.
Nem akarok injekciót. A fúró.
Leo, mondogasd magadnak, hogy egyre közelednek.
Nem bírom! Sose áll le!
Mintha kampós szögeket kalapálnának a koponyámba!
Hallgassatok! Nem volt elég felébreszteni a holtakat...
Elég!
Sajnálom.
Fogd. Elhoztam az újságot.
Kösz.
Ahogy tegnap olvastam, 2000 ember van odakint.
Ma már több, mint 3000.
De kicsodák? Minek jöttek?
- Ők a barátaid. - Csakugyan?
Gondolom mindenkinek van egy csomó barátja, akikről nem is tud.
Mint azok a srácok, akik miattam fúrnak.
Vagy mint te, Chuck. Múlt héten még azt se tudtam, hogy a világon vagy,
mostanra pedig a barátom lettél. A legjobb barátom, mondhatom.
Leo, amikor majd kimentünk innen,
több, mint valószínű, hogy én New Yorkba fogok menni.
Akkor nem is látlak többet?
Dehogynem. Csak azt akartam mondani,
ha majd ott leszek, elviszlek magamhoz pár hétre.
Vagy ameddig akarod.
Sőt rögvest jöhetsz velem!
Jártál már valaha New Yorkban?
Baltimore-ban igen. New Yorkban még soha.
Remekül fogjuk érezni magunk, majd meglátod.
Bevesszük a várost.
New York. Lorraine rengeteget mesélt róla.
Beszélt rólam? Feldúlt?
Naná. Mindenki feldúlt miattad.
- Chuck, milyen nap van ma? - Szerda.
Van rá esély, hogy péntekre kiszednek innen?
- Mert a péntek különleges nap lesz. - Megtesszük, amit tudunk.
Mert aznap lesz az öt éves házassági évfordulónk.
Bár a dolgok nem mennek túl jól kettőnk között.
De talán ettől megváltozik.
Talán elölről kezdhetjük.
Talán elviszem magammal New Yorkba.
Annyira bűbájos.
Ide gyűljenek!
Tíz centért láthatják a rettentő szörnyet!
Nem engedhetjük őket ide, Lorraine. A karnevált ne!
Csendet, papus. Már mondtam nekik, hogy rendben van.
Nincs rendben! Nem akarom itt látni őket!
Jó pénzt fizetnek nekünk.
Nézz rájuk. Lufikat árulnak, meg fagyit és hot dogot.
Mindenki fizetni fog.
Miért nem lakatoljuk le a kaput és küldünk mindenkit haza?
Mert úgyse mennének haza.
Csak leparkolnának az út másik oldalán és máshová mennének enni.
Miért ne húzhatnánk hasznot belőlük?
Nekem nem kell a pénzük! Csak Leo kell.
Szerinted kié lesz a pénz? Ő kapja, amint kiszabadul.
Mindig is akart itt néhány bővítést.
Faházakat építeni a turistáknak, venni egy új autót, pénzt tenni a bankba.
Ez majd megkönnyíti a dolgokat. Így se látod értelmét, papus?
Mr. Tatum!
- Hogy van? - Nagyon jól van.
El bírja viselni a fúrást? Tud egyáltalán aludni?
Persze, remekül bírja.
Látnia kéne, ahogy szivarozik és olvassa az újságot.
És tervez.
A doktor csak annyit mond, hogy úgy van, ahogy arra számítani lehet.
- Mit akar ez jelenteni? - Azt, hogy rendben lesz.
Azt, hogy minden rendben lesz, nemde, Mr. Tatum?
- Uram, hogy van Leo? - Látta őt?
- Ki fog tartani? - Hogy érzi magát?
- Mondott valamit? - Mikorra tudják kimenteni?
Mire vársz? Biztos rád férne egy.
Velem tart?
Úgy látom, nincs itt más pohár, csak azok a gyertyatartók.
Szenzációs írást küldtél be.
- Örülök, hogy tetszett. - Minden nap fel kell vennem egy új kifutófiút.
Az olvasótábor 8000-rel nőtt.
Minek jött le idáig? Hogy plecsnit tűzzön a mellkasomra?
Plecsnid már van, és azt is tudom, hogy szerezted.
Mi mást tud még?
Hallottam ezt-azt Albuquerque-ben arról, hogyan bábáskodsz a sztori felett.
Nem tetszett.
És most, hogy itt vagyok, még kevésbé tetszik.
Akkor ne kerülgesse a forró kását.
Tatum, te glóriát vonsz annak a sheriffnek a feje fölé,
így egyedül dagonyázhatsz az egész sztoriban.
Ez a felállás, jól gondolom?
Ó. Egy pillanatra rámhozta a frászt.
Már azt hittem, valami rosszat csináltam.
Csináltál is. Kretzert ki kéne penderíteni, nem újraválasztani.
A napokban összegereblyézem a tényeket és megírom.
Szerintem korrupt, romlott és mihaszna.
Én hasznát veszem.
- Eggyel több megvesztegethető sheriff. - Kit érdekel? - Engem.
Én nem paktálok le senkivel. Az én lapom nem olyan.
Akkor se, ha 8000-rel többet adok el belőle.
Halló. Chicagóból kicsoda?
Mondja meg neki, hogy Mr. Tatum fél óra múlva kész vele beszélni.
Mr. Boot, reggel küldtem önnek egy sürgönyt.
- Nyilvánvalóan nem értette meg. - Tényleg nem.
Pedig megspórolhatta volna magának ezt a kiruccanást.
Felmondtam. Már nem dolgozom magának.
Sajnálattal hallom, Chuck.
Fenéket. Én nem magafajta újságíró vagyok.
Nem tartozom az irodájába,
főleg nem azzal a hímzéssel együtt.
Mert az utamat állja.
Szóval az bántja a szemed.
De megállítani nem fog. Mert sínen vagyok,
és ha ehhez le kell paktálnom egy mocskos sheriffel, ám legyen.
És ha fel kell kicsit tupíroznom egy indián átokkal
meg egy összetört szívő feleséggel, nekem az se okoz gondot!
De nekem igen. És sokaknak is ebben a szakmában.
Koholt, övön aluli zsurnalizmus, amit művelsz.
Nem övön aluli, hanem zsigerekbe hatoló, Mr. Boot.
- Emberi érzelmekre hatás. - Megmondtam. Koholt.
Amennyire én tudom, lehet, hogy Leo nincs is odalent.
De ott van. Tatum meggyőződött róla.
Túl sokat vártam már az ütőmmel.
És most, hogy dobtak felém egy kövéret,
átkozottul ki fogom svungolni a pályáról.
Igen? Milyen újság?
Mondja meg Philadelphiának, hogy fél óra múlva hívjon vissza.
Ezt hallgasd, Chuck.
Megszereztem a sámánt, hogy megtartsa a szertartást.
Örvendek, Mr. Boot.
Gyerünk, Herbie, pakolj össze. Visszamegyünk.
Tatum épp most ütött hazafutást és már hívják a profi ligába.
Csak rajta, Herbie. Talán Bootnak van igaza.
Jobban jársz, ha elmész vele.
De azt mondtad, maradjak az oldaladon.
Adj neki egy jótanácsot, Chuck. Képes vagy rá.
Már elég idős, hogy eldöntse, mit akar.
Ebben a játékban mindenkinek magának kell meghoznia a döntéseit.
Én meghoztam az enyémet.
Halló. Igen?
Persze, hogy készen állok beszélni New Yorkkal. Kapcsolja.
Ne szánja már annyira.
Miből gondolja, hogy az Albuquerque Sun-Bulletinnál
többre nem is vágyhat egy fiatal fiú?
Miből gondolja, hogy magának megvan mindenre a válasza?
A válaszai elavultak. Gombos cipő, derékszíj és hózentróger...
... ilyesmiket már senki sem hord!
Pillantson a naptárra, Mr. Boot. Ez a XX. század! Ráadásul a második fele!
Nem várhatja el a kölyöktől, hogy egy helyben toporogjon. Menni akar.
Menni!
Mégis merre?
Halló. Kicsoda?
Mr. Nagel? Csak nem cukorpofa személyesen? Nocsak, nocsak.
Mondja csak, Mr. Nagel, megjavíttatta már az irodája mennyezetét?
Amit aznap vert szét, amikor közölte velem,
hogy a szolgálataimra nincs többé szüksége.
Jól van, Tatum. Nagy tréfamester vagy.
És ígérem fogok is nevetni. Hangosan! De nem most.
Mi van azzal a Minosa-sztorival?
Igen, remek idő van New Yorkban.
Nem, nem esik. Igen, a lány még mindig itt van.
Mondd már, Tatum! Mennyit kérsz a Minosa-sztoriért? Exkluzíve!
Mi, hát nem tudod, hogy háború van... ... valahol?
Adok 1000 dollárt.
Mit hisz, milyen sztorim van; lezuhant repülő vagy négyesikrek?
Ez egy olvasottság-növelő.
És még négy napig eltart.
Egy csodás történet közeleg.
Gyorsabban beszéljen. Hosszú a várólistám.
Azt hiszed, most megszorongattál?
Elismerem, talán igen! Adok naponta egy ezrest. Amíg a sztori tart!
Mr. Nagel, nem érti a lényeget.
Ez nem napi ezer dollárról szól.
Hanem az asztalomról, amit vissza akarok kapni, ha ennek vége.
Hallotta. A régi asztalom, a régi munkám.
Csak óvatosan, cukorpofa, vigyázzon a mennyezetre.
Ezt már szeretem.
Sürgönyözze át a szerződést.
Egy órán belül megkapja az első írást.
Ó... még egy dolog.
Kérek egy csokor virágot az asztalomra, szalaggal átkötve.
"Üdv újra itthon."
Ez rád is vonatkozik, pajti. Feltörtünk.
Veled vagyok, Chuck.
Jövünk érted, Jövünk már, Leo
Ne csüggedj hát, Leo
Míg te reménykedsz odalent
Mi kutatunk idefent
És hamarost bejutunk
Leo
Közeledünk, Közeledünk, Leo
Nemsoká friss levegőt szívhatsz
Míg vagy az ördög tömlöcében
Tartsd életed szikráját ébren
Ripsz-ropsz kiszabadítunk, Leo
Ó, Leo, Leo, Leo, Leo
Leo, Leo
Maradj rendíthetetlen És tartsd szellemed épen
Jövünk érted, Jövünk már, Leo
Ezennel megragadnám az alkalmat,
hogy megköszönjem a tévéképernyő közönségének
azt a több száz levelet és táviratot, amit küldtek.
Bár kinyúlhatnék és megrázhatnám a kezüket;
mindenkiét egyesével.
De lenne valami, amit le szeretnék tisztázni magukkal, Los Barrios megye derék népével.
Mikor majd eljön a választás napja,
nem akarom, hogy amit itt teszek, az befolyásolja a szavazatukat.
Mert amit itt teszek, az a kötelességem, mint a maguk sheriffje.
Jövünk érted, Jövünk már, Leo
Ne csüggedj, Leo
Míg te reménykedsz odalent
Mi kutatunk idefent
És hamarost bejutunk, Leo
Közeledünk, Közeledünk, Leo
Nemsoká friss levegőt szívhatsz
Míg vagy az ördög tömlöcében
Tartsd életed szikráját ébren
Ripsz-ropsz kiszabadítunk, Leo
Ó, Leo, Leo, Leo, Leo
Leo, Leo
Maradj rendíthetetlen És tartsd szellemed épen
Ásunk Ásunk már, Leo
Jövünk és kiszabadítunk
Amint a napfény újra rád vetül
Végre mind szemedbe nézhetünk
Hé, kaphatnék még jeget?
- Tessék, Mr. Tatum? - Zárja be az ajtót.
- Mit tehet önért a személyzet? - Megmondom, mit tehet.
Ne szórakozzon azokkal a firkászokkal.
- Kedves emberek. - Fifikásak.
Belerángatják a 20 kérdéses játékukba.
És 20 kérdés 20 választ kíván.
Meglehet, hogy az egyikre rosszul válaszol.
Ne aggódjon, Mr Tatum. Csak azt akarják, hogy írjak nekik.
- Mit írjon? - Az életem Leóval. Három részben.
Kapok tőlük 750 dollárt.
Mondja nekik, hogy hadilábon áll a betűkkel.
Mondtam nekik, hogy nem érdekel a 750 dollárjuk.
És nem érdekli sem 1000, sem 2000, sem 3000 dollár, érthető?
És a három felvonásos történetük sem érdekel.
Már a negyedik felvonáson jár az eszem.
Ha ezen túljutok, arra gondoltam, én is New Yorkba megyek.
Talán egymásba botlunk.
Talán meghív egy italra.
Talán együtt töltünk egy nagy estét is, mi?
- Mennyire nagyot? - Nem fogom szégyenbe hozni.
Veszek magamnak egy új kelengyét és elegáns leszek.
Miért nem mosod ki azt a platinát a hajadból?
Ez a KOAT rádióállomás Albuquerque-ből.
Bob Bumpas hozza a legfrissebb híreket
a 10 órási különkiadásban Escuderóból.
Már ötödik napja, hogy a hatalmas fúró
töri és zúzza az utat Leo felé.
A mentőcsapat már mindössze 8 méterre van tőle.
Ezzel a tempóval holnap este ilyenkorra el kell érniük Leót.
129 órányi élve eltemetés után
a szabadság már látótávolságba került.
Most tedd a jobb oldaladra, Leo.
A karod alá.
Kicsit lentebb.
A szádon át lélegezz.
Vidd egy kicsit lentebb.
Lélegezz. A szádon át.
Nem megy.Ne beszélj. Csak lélegezz.
Most a másik oldalon.
Nem bírom. Hozzák ide Diego atyát.
Hallgass, Leo. Tedd, amit a doktor mond.
Chuck... ne hagyd, hogy úgy haljak meg, hogy nem látott pap.
Minek ide pap! Nem fogsz meghalni!
Mondja meg neki, hogy nem fog meghalni, doktor.
Egyszer mindenki meghal, Leo. Én is. Tatum is. Te is.
De addig még rengeteg időd van.
Csak segíts kicsit. Szóval most tedd a bal oldaladra.
Még arrébb. Oda. Lélegezz.
Sosem fognak elengedni.
Leszámolnak velem, mert kifosztottam sírhelyüket.
Sose hagynak elmenni.
- Tüdőgyulladás. - Mennyire vészes?
Ő maga mondta el.
- Manapság már senki nem hal meg tüdőgyulladásban. - Ő meg fog.
Öt napja és öt éjszakája fekszik ugyanabban a helyzetben.
Mit tud tenni?
Hozhatunk be oxigént, hogy könnyebben lélegezzen.
Úgy meddig fogja bírni?
Ó... 12 órát.
Ha nem juttatjuk kórházba holnap reggelig, meghal.
Chuck. Chuck!
- Igen, Leo? - Szólj nekik, hogy hagyják abba a fúrást.
Nincs értelme. Úgysem sikerül nekik.
Ezt sürgősen verd ki a fejedből! Badarságot beszélsz!
Holnap reggelre kint leszel innen.
Nem; nem leszek.
Nem fognak elérni holnap reggelre.
Már rájöttem.
12 óra múlva kint leszel innen, csak tarts ki!
Ugye nem hazudnál nekem, Chuck?
Leo, nézz a szemembe.
Nem; nem hazudnál.
Sosem tennéd.
Nesze.
Látott már ilyen lüke kígyót?
Adtam neki húst. Sajtot.
Még bogarakat is fogtam neki. És hozzá se ér semmihez.
Tudja, mi izgatja csak?
A rágógumi!
De csak ha benne van az ezüst csomagolásban.
Nézze, már hízik is.
Chuck, szerintem illő lenne megtárgyalnunk a holnap estét.
A kölyök addigra kijut, szóval adjuk meg a módját.
Na már most, amint felhozzák, meg akarom rázni a kezét.
Méghozzá legelsőként.
Aztán mondanék egy beszédet a hegytetőről.
Szeretném, ha megírná nekem. Valami szépet és szimplát.
Hé, ez meg mi?
Mit akar maga elküldeni? Miféle új fejlemény?
Mi ez az egész?
Jól látja. Holnap reggelre kihozzuk Leót.
- A másik módon. - Milyen másik módon?
Ahogy legelőször is kellett volna. A könnyebbik úton.
Aztán miért kéne úgy csinálnunk?
Megmondom, miért.
Mert a pasas odabent haldoklik.
És az nem jó a sztorimnak.
Ha van egy emberi érzelmekre ható sztorija,
annak emberi érzelmekre ható vége kell hogy legyen.
Ha sikerül ennyire feltüzelned az embereket,
sose csinálj belőlük balekot.
És nem akarom egy halott emberrel kiszúrni a szemüket. Ezért.
- Ki mondja, hogy meg fog halni? - Én mondom.
Hát, talán meghal, talán nem, de egy biztos.
Ha most változatunk, akkor rengeteg magyarázkodnivalónk lesz.
Az emberek tudni akarnak majd mindent,
főleg a riporter barátai.
Például hogy minek kellett akkor az a böhöm fúró?
Miért vesztegettünk el öt napot?
Először szedjük ki onnan. Aztán kigondoljuk, mit mondjunk.
Miért tartanánk a nyakunk a tiló alá? Miért ne tarthatnánk ki a fúró mellett?
Felgyorsítjuk a munkálatokat,
és ha még él, mire elérjük, akkor príma.
Ha pedig elkésünk, hát... mi megtettük, ami tőlünk tellett.
Jobb a sztorinak, ha nem késünk el. Smollettért küldettem.
Smollett az én emberem és nekem engedelmeskedik.
Álljon csak meg, Gus.
Leülni.
Amint Smollett ideér, adjon neki parancsot.
Mondja meg neki, hogy a hasadékon át menjenek,
támfalazzák végig és szedjék ki onnan.
Nem lehet a hasadékon át.
Abból az irányból már nem lehet kihozni.
Miért?
Mert már túl messzire haladtunk a fúróval.
Átlyukasztottuk a falakat is. Így már nem lehet megtámolni.
Ha embereket küld be oda, rájuk fog omlani.
Ne nézzenek így rám.
Én ágáltam legjobban a fúró használata ellen.
Én sose vetettem volna be.
Tudják jól.
Sajnálom, Mr. Nagel. Még nem jött vissza.
Nem; nem tudom, hol lehet.
Igen, Mr. Nagel, meghagytam mindenkinek, hogy hívassák fel vele New Yorkot.
Tudom, hogy szorítja a határidő.
Még szép, hogy nem válaszolt a telegráfra, Mr. Nagel.
Egész éjszaka kimaradt.
Igen, tudom, mennyit fizet neki.
Ha Tatum azt mondta, hogy többet küld, akkor többet is fog küldeni.
Chuck! Chuck!
Hol vagy, Chuck?
Itt vagyok, Leo.
Erre.
Már azt hittem, elmentél.
Tedd vissza azt a vackot a szádra, és végy egy nagy levegőt.
Reggel van, ugye?
Leo, lélegezd azt az oxigént!
Péntek reggel.
Gyerünk. Gyerünk már, ti ott fent.
Zajongjatok, amennyit akartok. Csak siessetek.
Én készen állok.
Az egyik lábamat már kiszabadítottam.
Látjátok?
Hagyd abba a beszédet, Leo.
Ma van öt éve.
Remélem, nem találta meg az ajándékát. Magam akarom átadni neki.
Jól elrejtettem.
A hálószoba szekrényben,
a régi katonai hátizsákomban.
Ott sose lel rá.
Szeretném, ha hordaná.
Úgy fog kinézni benne, mint egy díva.
Miért van itt ilyen meleg? Elönt a forróság.
Mert túl sokat beszélsz.
Ne légy olyan ostoba, hogy feléld minden erődet!
Lélegezd be az oxigént! Lélegezd!
Hát nem akarod kint tudni a másik lábad is?
Dehogynem. Akarom.
Hogy lemehessek a hegyről, hazasétálhassak,
felmehessek a lépcsőn a szobánkba.
És odaadhassam neki az ajándékát.
Fel a lépcsőn.
Nem mondtam, hogy bejöhetsz.
Kimennél, Chuck? Meg akarlak lepni.
Stílust váltok. Megint világosbarna leszek.
Olyan volt a színe, mielőtt elkezdtem variálgatni.
A hosszából is vágok, mit szólsz?
Herbie egész éjjel téged keresett. Merre jártál?
Az micsoda? Nesze.
Mi ez?
- Ajándék. - Nekem?
Neked van házassági évfordulód, Mrs. Minosa.
- Ó. - Rajta, bontsd ki. Neked szánta.
Párizsi szőrme.
Egészen Albuquerque-ből.
Pompás, nemde?
Jópár éhes patkányt megnyúzhattak ezért.
- Vedd fel. - Édesem...
... nem akarhatod, hogy ilyesmit hordjak magamon.
Talán nem neked vette? Na vedd fel szépen.
Nem én. Elég pénzem van, hogy valódi szőrmét vegyek magamnak. Ezüstrókát.
- Azt akarja, hogy viseld. - Hidegen hagy, mit...
Engem nem.
- Utálom, Chuck! - Nehogy levedd.
- Olyan, mintha ő fogdosna. - Tudod, mit mondott?
Hogy úgy fogsz benne kinézni, mint egy díva.
- Eressz, Chuck. - Tudod, mit mondott még?
Hogy talán most már szeretni fogod, hogy ez történt vele.
Hogy talán újrakezdhetnétek.
- Eressz! - Kizárólag rólad beszél.
- Kizárólag te jársz a fejében. - Chuck!
Tőlem aztán ezer ezüstrókát is vehetsz magadnak, de ezt hordani fogod.
Ne, Chuck! Elég!
Elég! Nem kapok levegőt!
Ahogy ő sem.
Hagyd magadon.
Hut-Sut Rawlson on the rillerah
And a brawla, brawla sooit
Hut-Sut Rawlson on the rillerah
And a brawla sooit
Hut-sut Rawl
- Leo. - Diego atya?
- Maga az, atyám? - Igen, Leo.
Chuck is magával van?
Itt vagyok, Leo.
- Gondoskodj róla, hogy megkapja az ajándékot, Chuck.
Már fel is vette.
Megkapta?
És hogy tetszik neki? Jól áll rajta?
Igen, Leo.
Kösz, Chuck.
Készen állok.
Oldozz fel Atyám, mert vétkeztem.
Sajnálom.
Ámen.
Hol vannak már azok az olajoshordók?
Küldjétek már!
Hagyják abba a fúrást. Mindent abbahagyni.
Csendet!
Maradjanak csendben!
Kapcsolják le a zenét és figyeljenek!
Itt Charles Tatum beszél! Figyeljenek rám!
Figyeljenek!
Leo Minosa halott.
Negyed órája halt meg,
miközben a fúró három méterre volt tőle.
Már semmit sem tudunk tenni.
Senki nem tud már mit tenni.
Meghalt, hallják?
Úgyhogy menjenek haza, mindannyian!
A felhajtásnak vége.
Központ, kapcsolja Chicagót!
Központ! Ez sürgető!
Kapcsolja New Yorkot!
Mit művelnek azzal?
Elviszik. New Yorkból parancsolták.
Úgy még senki sem hallhattál kikelni magából, mint Nagelt.
És én sem értem, Chuck. Hol voltál?
Honnan szedted az ötletet, hogy nem fedezed a saját tudósításod?
Hisz végig nálad volt a gyeplő. Te ragadtad meg először.
Azt üzeni, hogy ki vagy rúgva.
Tölts egy italt.
Látom, elviszik a zongorádat. Most min fogsz játszani?
Mindent lezsíroztál, ugye, Tatum?
Kivéve a végeredményt. Min buktad el?
Cseszd meg.
Megint kiszlopáltad magad egy állásból, pajti?
A Nagy Tatum. Töröld meg a szád.
Csesszétek meg. Csesszétek meg!
Hallották, kifelé mind!
Merre tovább, Tatum?
Esetleg a kölyök szerez neked melót egy iskolaújságnál.
Hívd fel nekem New Yorkot. Nagellel akarok beszélni.
Nem késő már ahhoz, Tatum?
A lapok már az utcán vannak.
Ne álldogálj, Herbie; hívd fel Nagelt!
És mit akarsz neki villantani? Hogy szövik a navajo-pokrócot?
Az biztos megérne napi 1000 dollárt.
Nézd, Tatum, te jó voltál hozzánk. Mi is jók leszünk hozzád.
Íme egy biztos tipp. A sherifftől kaptuk.
Ki fogja ásni Leót és rendez neki egy nagy búcsúztatót.
Takarodj.
- Takarodj! - Viszlát New Yorkban, amikor átveszed a Pulitzer-díjat.
Takarodj.
Rendben, tartsa. Nagel.
Halló, Nagel? Itt Tatum.
Álljon csak meg. Ne kiabáljon velem!
Igen... igen, cserbenhagytam!
Tudom, hogy a többi lap már az utcán van.
Naná, mindenki megszerezte a sztorit, csakhogy a rossz sztorit!
Mondom, pofa be!
Leo Minosa nem egyszerűen meghalt.
Meggyilkolták.
Ez a legjobb, amit ki tudsz találni?
Hiába, Tatum. Ne fecséreld a levegőd.
Majd én elmesélem a sztori mögötti valódi sztorit.
Részeg voltál tegnap, részeg voltál éjjel és részeg vagy most is!
Elismerem, őrült vagyok!
De csak mert esélyt adtam neked!
Én pedig visszafizetem magának; egy Tatum-féle specialitással!
Valamivel, amitől a többi lapot elönti a sárga irigység!
Hé, Nagel; nem lehet akkora balfék, hogy rámcsapja a kagylót!
Nem most! Ezt hallgassa!
"A riporter hat napon át élve eltemetve hagyta a férfit!"
Álljon készenlétben a többire!
Nagel! Nagel!
Nagel!
New York?
És még ez a kopasz idióta
egy nagyvárosi újság feje.
Nem hitt nekem.
De te hiszel, ugye?
Igen, hiszek, Chuck.
Hadd segítsek. Elviszlek orvoshoz, vagy kórházba.
Felejtsd el az orvost.
Sok a tennivalónk.
Például el kell intéznünk egy sheriff újraválasztását.
Iparkodj, pajti. Sürget a határidő.
Gyerünk már, Herbie. Vesztegeted az időm.
Ülj le.
Ez a te asztalod.
Állj munkába.
Mi ütött belétek?
Nem láttatok még eddig?
Rajta! Késésben vagyunk!
A lapnak egy órán belül nyomdában kell lennie!
Mr. Boot!
Boot! Mr. Boot!
Hol van Boot?
Tessék, Chuck.
Mit szólna napi 1000 dollárnyi könnyű léhez, Mr. Boot?
Én egy napi 1000 dollárt érő újságíró vagyok.
De most megkaphat ingyen.
Fordította: Lackó tonydamato@gmail.com